Réžia:
Petr NikolaevScenár:
Jiří StránskýKamera:
Martin DubaHudba:
Martin SmolkaHrajú:
Jakub Doubrava, Táňa Pauhofová, Petr Forman, Zuzana Stivínová, Karel Zima, Ondřej Vetchý, Pavel Zedníček, Vladimír Javorský, Pavel Landovský, Rudolf Pellar (viac)Obsahy(1)
Příběh filmu Kousek nebe vypráví o lásce, přátelství a soudržnosti, která pomáhala důstojně přežít v nejtěžších dobách. Ve zdech komunistického kriminálu 50. let se odehrává příběh křehké lásky dvou mladých lidí. Přestože historické reálie by tomu mohly napovídat, není Kousek nebe politickým plakátem, ale v první řadě milostnou romancí, která ukazuje, že láska si najde cestu všude a i za těch nejdramatičtějších okolností... Prudká povaha a neodbytný pocit vzdoru vůči všemu, co se děje kolem nás, přivedly Luboše na lavici obžalovaných. Výrok soudu je jednoznačný a trest dlouhý a těžký. Luboš však ani v "díře" nedokáže zkrotit svou lásku k jazzu a věčně sálající plamínek rebelství, který v sobě nosí. Na důkaz toho, že na světě není místo, kde by se nemohla narodit láska, potkává Luboš právě za zdmi věznice Danu. Není to skutečné setkání, jen spíše střet pohledů, drobounké jiskření, z nějž vzejde milostný cit. Ze solidarity a podpory spoluvězňů se pak zrodí malá vzpoura, která pomáhá naplnění lásky. Lásky, která vznikla v nesprávnou chvíli na nesprávném místě. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (169)
Poetický film z doby o ktorej tu ešte veľa kvalitných filmov nevzniklo. Tento sa tomu dosť priblížil , ale vo chvíli, keď ma pohltil a film by sa ešte len mohol rozbehnúť , sa bohužiaľ náhle končí. Nakoniec je málo romantický a málo dramatický.Tento film mal rozhodne naviac, veľká škoda premárnenej šance, ale stále stojí za pozretie.60%. ()
Že je pes někdy člověku lepším přítelem než jiný člověk a že 50. léta byla doba na pytel, to víme. Točit o tom film, aby byl realistický a zároveň zajímavý a originální, není nejsnazší úkol. Osudy hrdinů tohoto snímku mi mnoho neřekly. Nijaký příběh, nijaké herecké výkony. Zamilované pohledy skrz mříže mě nedojaly. Ale celkem se mi líbila atmosféra filmu a hlavně stísňující hudba. ()
Milostný příběh z prostředí komunistického lágru 50.let mě příjemně překvapil. Pohled do tohoto prostředí je hořký i sladký zároveň - kromě obvyklých událostí zobrazovaných v podobných filmech (šikana, vzpoura) scénář Jiřího Stránského obsahuje i spoustu úsměvných, často i vtipných momentů. Z herců bych vyzdvihla sympatickou Táňu Pauhofovou a miniroli Josefa Somra (nepřipomínal vám Bubbu z Forresta Gumpa? :) ) Bohužel některé postavy (především postava velitele) někdy spadají do zbytečných karikatur. Stísněnou atmosféru věznice posiluje práce s kamerou i stereotypní a místy absurdní hudba. Často o postavách nevíme to nejpodstatnější - jak se do lágru vůbec dostali. Po shlédnutí zůstává divák uvězněn mezi zdmi minulosti i budoucnosti... ()
V žumpě současné české produkce je "Kousek nebe" decentním a neškodným upšouknutím, nevzbudí v divákovi nutkání zvracet, ale zároveň nepřinese kdovíjak dokonalý zážitek. Příběh je snadno předvídatelný, emoce v mém případě fungovaly na půl plynu, hudba chvílema hodně lezla na nervy a dojem z filmu kazila lacinost, televiznost - přišlo mi to jako malinko výpravnější inscenace. "Kousek nebe" mě v žádném ohledu výrazně nezklamal ani nepřekvapil, na tuzemské poměry však jde o jasný nadprůměr, blyštivé sklíčko v hromadě krysích bobků. 66,6% ()
Klasické téma posledních let, zpracované citlivěji a jaksi tiššeji, než obvykle. Komorní ladění filmu výrazně přidává, pokorné hraní hvězd ve vedlejších rolích umocňuje tichou hrůzu, která sílí každou minutou. Tento film mnou otřásl víc, než všechny ostatní. ()
HUDBA: MARTIN SMOLKA; Nadprůměrný film s výborným hereckým obsazením a zajímavými výkony. Snad jen hudba mi nějak nepasovala k příběhu a ději. ()
Krásný film z kruté a odporné doby. * * * * ()
Křehký příběh o lásce na pozadí let padesátých, jenž se nám snaží přiblížit období vlády komunistů zase trochu z jiné stránky. Luboš, se svou naprosto nehodící se povahou pro tehdejší režim, je zatčen a uveden do žaláře na Pankráci. V nehostinných podmínkách místní věznice se jeho povaha rozhodně netlumí a jeho rebelství se i nadále projevuje hned v několika úsecích. Na scénu však přichází krásná Dana a s ní i mocná čarodějka láska, která Luboše okouzlí. Je vůbec možné, aby se na půdě tak odpuzujícícho prostředí rozvinul takový krásný a šlechetný cit? Před očima se nám vyvíjí milostný vztah, který oba mladí lidé krmí psaníčky a letmými pohledy. Něžné pouto lásky drží milence v jakési harmonii a díky němu je pro ně přežívání v úděsném prostředí snesitelné. Já se ptám, co je Kousek nebe? Snad kradmé okamžiky, snad možnost se alespoň na chvíli oprostit od zdí věznice s rudou hvězdou na střeše, snad pohled na blankytně modré nebe, nebo naděje, která umírá poslední.... Jeden z vynikajících filmů české kinematografie, jehož němé poselství mě na moment očarovalo. ()
Neznášam súčasnú českú kinematografiu (týmto zdravím Supa). 90% českých filmov je zúfalo nevtipných, scenáre sú plné pátosu a demencie, "hořkosladké" rádoby-dojímavé filmy ma nechávajú chladným, prípadne neúnosne ospalým. O to viac ma prekvapil malý a takmer nezávislý film Kousek Nebe. Nesnaží sa riešiť nejaké zložité vzťahy desiatich ľudí za pomoci filozofických kecov a intelektuálnych rozímaní (Štěstí), ale ide si svojou cestou príbehu maličkej lásky dvoch ľudí uzavretých v špinavých celách jednej českej väznice. Je to možno odvážne tvrdenie, ale pre mňa je Kousek Nebe taký maličký Shawshank. ()
Já nevím, ale všechny český vězeňský filmy mi přijdou stejný! Všechny mi přijdou skvělý a tenhle to jenom potvrdil! Akorát to bylo moc krátký a všechno tam bylo moc narychlo! Mohlo tam bejt mnohem víc vězeňskejch příhod a více rozvyprávěná minulost vězňů! Tohle je na vězeňskejch filmech a knihách totiž to nejlepší! Proto tak miluju sérii Přítelkyně z domu smutku a knihu Motýlek! Herecky to bylo zvládnuté na jedničku (Pauhofová je hrozně příjemná na pohled), ale chtělo to prostě z toho udělat větší film! ()
Podobný prípad, ako Kruté radosti, kedy je film v televízii veľmi milým prekvapením a v kine by to asi tak žhavé nebolo. Inak okrem Táni tieto dva filmy spoločné nič nemajú. Postavám som veril, nielen tým ústredným, ktorí prepadli vášni a držal som im úprimne palce. V tomto prípade mi to k šťastiu úplne stačilo a nemal som potrebu riešiť dilemy ohľadom démonických postáv bachárov. Možno aj preto, že ten najväčší hajzel bol typologicky veľmi vhodne zvolený, až sa nechce veriť, že herec by mohol byť v realite "v pohode" :). ()
Zajímavý film s dobrým obsazením z vězení v 50. letech. Hlavně Táňa Pauhofová je super a Ready Kirken k tomu mají dobrý song. :) ()
Láska v podobe vysnívaného, intenzívneho kúzla, na ktoré sa upína život hlavných hrdinov ukazuje, že trápenie politických väzňov nebolo vždy iba o týraní a ukradnutej slobode. Pretože kým oni snívajú o slobode, niekto iný sníva o grunte a niekto o láske..na svete je predsa toľko nebies a toľko snov, ako je ľudí samotných. A toto je jeden z nich v skromnej podobe. Príťažlivé. ()
Od Stránského příběhů z padesátých let jsem už dávno nic zajímavého nečekal. O to příjemněji mě překvapil Kousek nebe. Takový malý, nenápadný, ale silný a opravdový. ()
Kouskem nebe může být i myšlenka, ke které se utíkáte před spaním a s nadějí, že až zavřete oči, rozvine se v příběh, z kterého se neprobudíte...Film s malými emocemi, ale návodem jak přežít svůj život. ()
Na mladučkú Pauhofovú sa pozerá síce dobre, ale film nie je dejovo nejako zaujímavý. Romantická rovina to má celé ťahať na pozadí spoločenských udalostí v päťdesiatych rokoch, očakával som však, že to bude skôr opačne. Z dobrého nápadu na väzenskú drámu sme dostali len odvar, ak vôbec toľko. V podstate všade boli len usmiati ľudia mysliaci na zábavu. To sa na komunistické čistky nepodobá. A Doubrava ma herecky tiež nepresvedčil. ()
Mějte mě za pokrytce, ale čím dál víc mi připadá, že filmů na téma "mé osudy v komunistických lágrech padesátých let" už bylo až až. Je pravda, že zapomínat bychom neměli, ale všechno Nikolaevem servírované už jsme viděli v jiných filmech, a tak považuji Kousek nebe za kousek zcela zbytečný. Nemůžu se zbavit dojmu, že buďto se Luboš dostal opravdu na nejhorší místo v nejhorší možnou dobu celé ČS historie, anebo opět tahá někdo někoho za vlasy. Romantická linka je stejně trapná jako ochočování rotvaljera, co tu zbyl ještě po Háchovi. Čmaňa poprvé bez kníru. ()
Příběh s podtitulem "Vězeňská romance" vedle baladických prvků (kontrast síly a beznaděje) obsahuje i veselejší scény z každodenního muklovského života. Nazírání na modrou oblohu přes mříže, na zrající jahody (pod šibenicí), hra na jazzmana chvílemi jakoby dává zapomenout na místo děje. Ovšem pak přijde pád do reality. Psychické trýznění (slíbená návštěva se neuskuteční) je větší než fyzické. Samostatnou kapitolou je milostná romance Luboše a Dany - v podání Jakuba Doubravy a Táni Pauhofové, kteří mě mile překvapili. Zajímavé paralelní sledování milování ústřední dvojice s pasivním odevzdáním lehké děvy Zuzany Stivínové dozorci. Výtečná předloha Jiřího Stránského citlivě zachycena Petrem Nikolaevem. Konkrétní obětí komunistické zvrhlosti se stává rotvajler, kterého bachař zastřelí a následně do bezvládného těla kope. Ovšem ten pes je jen zastoupením toho, jak se bachaři chovali k vězňům. Tudíž pro mě je asi nejsilnější scéna pohled na ty dozrávající jahody pod šibenicí... Zajímavý komentář:: Radek99. ()
Nebol to zlý film, aj ked mám z neho také zmiešané dojmy. Najskôr to bol taký "socialistický Shawshank" a potom to mal byť asi romantický film a prakticky celý čas to bolo také nijaké, ani to ani ono...Dobrý priemer. ()
70% Nic mě nedokáže u filmu naštvat víc, než když nemá pořádný konec, proto tak málo %, i když film je výborný. Vůbec jsem se nedozvěděl, jak to s láskou hlavních hrdinů nakonec dopadlo a to mě pěkně štvev (zvlášť když pan stránský povídal, že je to podle skutečnosti). Herec, který hraje hlavního padoucha- bachaře, karel dobrý opravdu není dobrý, je hodně špatný a kazí celý film. Vůbec celá ta postava je na takouvýhle rádoby ponurou věc dost málo zlá a démonická (nejhorší co předvede je zabití psa). Film hodně hraje na emoce a hodně připomíná Shawshank (oprava střechy, záběry nebe, téma naděje na rádoby nejhorším místě na světě). Film určitě stojí za vidění už jenom kvůli Táně Pauhofové, která svou pouhou přítomností na plátné rozzáří celý film. ()
Reklama