Réžia:
Filip RenčScenár:
Michal VieweghKamera:
Petr HojdaHrajú:
Zuzana Kanócz, Marek Vašut, Simona Stašová, Stella Zázvorková, Miroslav Donutil, Ladislava Něrgešová, David Švehlík, Jaromír Nosek, Klára Oltová, Jiří Bábek (viac)Obsahy(1)
Román pre ženy je jemne groteskným príbehom dvoch žien: dvadsaťročnej Laury (Zuzana Kanócz), ktorá pracuje v redakcii dámskeho týždenníka Vyrovnaná žena, a jej ovdovelej matky, prekladateľky Jany (Simona Stašová). Hľadajú toho pravého. Jana márne hľadá svojho vysnívaného cudzinca a všemožne odoláva tragikomickej dvornosti suseda Žemly (Miroslav Donutil). Laura sa po dvoch vzťahoch zamiluje do štyridsaťročného Olivera (Marek Vašut), ktorý robí na oddelení kreatívy v reklamnej agentúre. Počiatočnou zápletkou celého filmu je fakt, že Oliver bol pred dvadsiatimi rokmi veľkou láskou Laurinej matky. (TV Markíza)
(viac)Recenzie (760)
Když se dají dohromady jeden z nejhorších režisérů a jeden z nejhorších spisovatelů, tak to nemohlo dopadnout jinak. Prostě stupidita na n-tou. ()
Stejně jako v "držení skleničky za stopku" nevidím glejt solidnosti, tak ani "svetr v opeře" neházim do lidského smetí a smát se tomu, že v něčím světě to takhle funguje, neumim. Takže Ingrid, Sandro, nebo kdo ví, jak se všichni vy, kteří umíte žít, jmenujete, včele s Laurou, jejíž šťavnatě podané "problémy" vejdou minimálně do kadeřnických análů ..... tenhle váš Román není pro mě. ()
Nikterak úchvatně zkopírovaná schémata z amerických a britských romantických kousků, vizualizace západního střihu šéfovaná znovu zručným Filipem Renčem a... těžká snobárna devastovaná Vieweghovým scénářem. "Podlě mě je intelektuální snob a hulvát" - přesně tenhle výrok hlavní hrdinky na Viewegha pasuje (samo sebou až na ten přívlastek intelektuální), protože Viewegh si donekonečna ujíždí na tom, aby "dobrý muž" popíjel víno ve vaně a zakusoval olivy a jeho Laura byla vždy sexy oblečená, chodila do naleštěných klubů, a když se jí náhodou její partner zatoulá s jinou ženou, má mu odpustit (a znovu jej milovat) kvůli zájezdu za sedmdesát tisíc. Tak tomu říkám přímo esence povrchnosti, která je ostatně hmatatelná jak zmediálního obrazu vystupování obou autorů (playboy Renč a bezmála kýčař Viewegh), tak i třeba ze Saudkova plakátu, který přesně vystihuje hlavní hrdinku. Nemusím být oduševnělá a sympatická, hlavně když vypadám dobře na stylizovaném portrétu. Takže, vážení, osobně zůstanu dál věrný "Curtisovským", ba i zámořským originálům, jež Viewegh tak bezobsažně kopíruje , a nic na tom nezmění ani slušné herecké výkony ústředního tria, Renčova režie, sexy Zuzana Kanócz ani pár úsměvných průpovídek. Snobské defilé nepřirozených figurek, v němž hapruje elementární logika (kadeřnice s neupravenými vlasy, "ultramrdatelná" Kanócz snažící se přesvědčit, že je osmnáctiletá panna, anebo její Laura pijící na žal dávno před tím, než jí Oliver zmizí s jinou atd.) a obyčejná lidská soudnost (vzhledem k tomu, že Lauře věta o billboardu přijde "sofistikovaná", asi jí nebude zrovna zdobit důvtip... co na tom, když má trendy hadříky), mě prostě dostat nemůže. A k tomu hulvátství - nejsem prudérní, nešokuje mě znásilnění stromem, nekončící pohlavní styk v 9 songs a ani nepovažuju lubrikační gel za dílo ďáblovo (ano, někdy se hodí :-), ale nesmyslně na jeho "implantaci" mezi Zuzančiny nožky postavit celou jednu scénu, to mi v rámci žánru romantické komedie přijde skutečně (hoodně moc) vulgární... a hlavně nesmyslné a hloupé, asi jako kdyby Paul Bettany ve Wimbledonu začal na loži Kirsten Dunst vesele masturbovat :-) P.S.: Sex ve městě žeru, ale tam jsou ty holky prostě trochu jiné než "dámy z paneláků", které si na něco nejdřív hrají, aby se nakonec klasicky zmazaly vodkou v naší betonové džungli... ()
Český Lev 1 nominace: Herečka VR - Simona Stašová + Plakát ()
Renč dokazuje, že je schopný řemeslník a ten správný člověk za kamerou (svižná režie, fajn kamera a soundtrack), ale ve spojitosti s Vieweghovým scenářem mě napadá slovo ´karikatura´. Předně karikatura humoru jako takového. Tváří se to jako vtipný a trefný piedestal ženy a jakési popraviště muže (kde muži jsou redukováni na jakousi "domácí potřebu", na jedince, kterým při přežírání nechutně odpadávají drobky z pusy, dobrácké mouly, povrchní omezence s úzkým obzorem, karikaturu mužství, či děvkaře, "které je třeba vykastrovat"), ale v konečném výsledku to rafinovaně poníží oba. Z pojetí mezilidských vztahů je člověku až smutno. Glorifikuje se tu slepice, která "....se vztekala, když o ní nikdo nestál a přitom když o ní někdo stál, tak hned koukala, kde by roztáhla jinde." (citát mé přítelkyně). Zlatej Pažout. Nepopírám, že některým ženám tahle sonda do povrchního "Cosmopolitan Universa" nesmírně sedne, pro mě to byla ale hodina a půl utrpení. PS: Něrgešová je STRAŠNÁ herečka!!! ()
3,5 *, protože jsem se, když o tom filmu teď lehce přemýšlím, ani chvíli nenudila, Simona Stašová byla skvělá, zbytek průměrný, ale zábavný, na nic si nehraje, prostě se jen snaží pobavit a to se mu vcelku daří. Ano, kopíruje to spoustu schémat, je to plné klišé, příběh taky za moc nestojí a je neuvěřitelně předvídatelný, postavy jsou jako vystřihnuté z bestiáře romantických komedií, ale jednoduchá neurážející zábava taky občas není na škodu. ()
Když Radyo píše o Sexu Ve Městě, má absolutní pravdu. Vypravěčský způsob, stylovost, jakési zkreslení obrazu životní úrovně, "ženský pohled", to všechno tady najdete. Během prvních dvaceti minut jsem byl za to, aby se mezi žánry přihodila SCI-FI, neboť zde pracujeme s muži a ženami, kteří nemají s realitou mnoho společného (aspoň doufám). Navíc jsem se zasmál dvakrát - poprvé americké hymně na balkóně starého bohnického činžáku a podruhé zvučnému "Ahój." v kabině výtahu. Naštěstí od téhle chvíle - vstupu Marka Vašuta na scénu - se vše v dobré obrátí. Dojde k skvělé masáži humornými scénami, scénami hlubšími (u kterých si bude každé pohlaví myslet to svoje), neváhal bych říct "jako ze života" a bohužel také scénami trapnými - v podstatě každý prostřih na dementní trio kadeřnic, které nemají na práci nic lepšího než přehrávat a pitvořit se, k čemuž nádavkem dostaneme tragédku Laďku Něrgešovou, které bych tu neschopnost ale klidně věřil;) Román Pro Ženy je místy popkulturně povrchní až to bolí - nejvíc ve chvíli pro postavu Miroslava Donutila nejtěžší. Na druhou stranu má u mě plus za výsměch ženským časákům v podobě Vyrovnané Ženy a za scény, u kterých jsem měl sto chutí říct "děláš si to sama, krávo" a to krapet přeslazené cosi na závěr, co přišlo po nich a co se mi paradoxně líbilo i přes ten vysoký obsah sacharidů. Přes několik mnou nepochopených režijních záměrů (typu detailní záběr na zdrcenou slzící kadeřnici) s rozporuplnými pocity končím tenhle komentář s myšlenkou plnou naděje, že mladé rebelky nebudou mít nové oblíbené slovo, znějící "sofistikovaný". 60% ()
Už dlouho se nestalo, že by nějaký český film svými kvalitami předčil má očekávání. Je pravda, že v případě Románu pro ženy nelze hovořit o očekáváních nikterak velikých, ale příjemnou romantickou komedii, která rychle uteče a bude v ní minimum české trapnosti, jsem nečekal. Musíte se jenom přenést přes skutečnost pravící: „Román pro ženy je žánrovým filmem“. Nečekejte tedy řešení těžkých morálních dilemat, nečekejte odpovědi na otázky o smyslu života, nečekejte nic hlubšího, nic u čeho je třeba příliš (ba vůbec) přemýšlet. Zprvu mě na filmu sice iritovaly některé detaily – "světovost" jmen postav (Laura, Oliver, Ricky), Lauřin pražský dialekt (tzn. hlas dabérky Vladimíry Černé) a vůbec, celý nápad s retrospektivním vyprávěním v kadeřnictví – , ale brzy jsem si uvědomil, co se od podobného filmu čeká – pasivní sledování a bavení se. Vtipů zde není příliš (pobavil mě všehovšudy „Honza Svěrák“), ani erotiky ne, nicméně jsou zde, čímž Román splňuje základní požadavky na komerčně úspěšný film. V tomto filmu není nic vyloženě nepovedeného, nic excelentního, je jako laciný, avšak pronikavý parfém. Jistě, scénář je hloupoučký až na hranici debility (celou dobu jsem naivně věřil, že název je myšlen ironicky), ale zrovna u romantických komedií mi tohle vůbec nevadí. Prostě zábava na jeden večer a brzké zapomenutí, nic, vůbec nic víc. 55% Zajímavé komentáře: Isherwood, Oskar, Brouk, EdaS, novoten, anais, Jakubisko, Kapybara, LarryW, Bilky ()
Renče jsem nikdy nebral a za to, jak scénáristicky zprasil Polojasno, jsem ho chtěl jednu chvíli zabít. Román pro ženy je první film (pro kina), který se mi od něj líbí. Vcelku vtipná (Svěrák), občas trapná (Bóbik) komedie, která si na nic nehraje, ale tu a tam vykoukne odněkud jemný přesah něčeho "vážnějšího" (CHÁPEŠ TO? DO ZADKU! A ANI JÍ K TOMU NEPUSTIL ŽÁDNOU HUDBU! ;-) ale nejvíc to ocení - ženy. Herecké výkony se mi zdály vcelku průměrné, Něrgešová neurazila, Stašová jako vždycky, Donutil jako vždycky decentní, Vašut průměr a Kanócz krásná krásná krásná, a proboha, berte to všechno s nadhledem! Ať žije Avon! 70%. ()
Jako muž se trošku citím diskriminován, tenhle román byl přeci i pro mě , protože jsem se pěkně pobavil. ()
Televize Nova se rozhodla pevně zarýt své produkční drápy do českého filmu. Nejjednodušší cesta vedla přes nejúspěšnějšího současného spisovatele Michala Viewegha, který podle vlastní knihy napsal scénář. Ať je Viewegh spisovatel jakýkoliv (nic jsem od něj nečetl a ani se k tomuto kroku v brzké době nechystám) jako scénárista nestojí za nic. Jak je vůbec možné, aby někdo dal dohromady vcelku stravitelný děj, který však posunuje dopředu pomocí těch nejpřipitomělejších dialogů, které jako by vypadly z telenovely, kterých do nás Nova láduje desítky ročně? Jistě, pokud už samotný název odkazuje k příslušné čtenářské (resp. divácké) kategorii, tak v tom případě pardon. Jenomže Román pro ženy nehodnotím jenom z pohledu chlapa, ale i z pohledu nezaujatého diváka, který se ke sledování filmu dostal čistou náhodou. Proč své postavy Viewegh pojmenoval „typickými českými“ jmény jako Laura, Oliver, Jeff a Ricky? A proč pak tyto kosmopolitně zaměřené jedince posílá do zaprášeného českého činžáku a nechává je lyžovat ve Slovenských Tatrách? Je mnohem více možností (a navíc méně násilných) jak obejít český nacionalismus, kterému se asi Viewegh za každou cenu snaží vyhnout. O režijních kvalitách Filipa Renče jsem nepochyboval až do teď. Renč dokáže s naprostou samozřejmostí servírovat vtipné scény, kterým jsem se zasmál i já (myslím jako chlap) a které mě víceméně přinutili spolknout hořkou slinu a nadávku (myslím tím jako divák). Scéna ve které Ingrid získala svou averzi k chlapům mě dostala do kolen, „všechny chlapy by měly vykastrovat“ a zaujaté naslouchání kadeřnic Lauřinu vyprávění mi zase naopak zamíchalo žlučí. Ale Román pro ženy má něco, co jsem dlouho nikde neviděl, Zuzanu Kanócz. Nazývat ji novou Julií Roberts není zrovna nejvhodnější, protože Kanócz je čistě svá a hraje skvěle. Což se nedá říct o Marku Vašutovi, který svůj comeback dosti odfláknul a když říká „okamžitě mi ukaž občanku“ měl jsem pocit, že jsem v americkém sitcomu. Ne, Román pro ženy je setsakramentsky nevyrovnaný film, ve kterém je každé světlé místo přebito třemi tmavými a z něhož jsem na konci měl pocit absolutní trapnosti. Té trapnosti, která mě přepadla i po shlédnutí Kameňáku . Jestli to takhle bude dál pokračovat, brzy udělám nad českým filmem kříž a zašeptám: „Odpočívej v pokoji“. ()
Co mi to jenom připomíná?... Ááááá, už vím - takový malý český celovečerní "Sex ve městě". :-) Takže, co tu máme? Redaktorku, samozřejmě pohlednou (jak taky jinak), pár kámošek (resp. kámošku a redaktorčinu vlastní máti), s nimiž probírá vztahy-nevztahy, dále pak Pan Úžasný (zde úspěšně suplován postavou nazývanou Oliver), no a v neposlední řadě několik více či méně důležitých vedlejších figurek, které mají za úkol vpadnout či vypadnout do děje přesně v okamžiku, kdy se to hodí... Ale jo, celkově to docela ujde na to, že Sex ve městě není zrovna moje krevní skupina, ale ta Něrgešová, no to je DĚS!!! Už NIKDY, a to slovo zdůrazňuji, ji nechci vidět ve filmu.... ()
Byli jsme na tomto filmu se školou v kině, který slouží jako atomový kryt. Jak působivé. Nejradši bych na tvůrce takových kravin něco shodil, v klidu se na ten film v tom krytu podíval, a pak vyšel ven abych zjistil, jestli to mělo nějaký účinek. Michal Viewegh je možná momentálně nejúspěšnějším českým autorem, ale jeho příběhy jsou v rámci filmového zpracování v současné době vysoký podprůměr. Tak nějak je to s Románem pro ženy. Platím, abych přispěl na podporu české kinematografie. Jestli budou točit filmy, podobného typu, začnu stagnovat a věřím, že nebudu sám, nebo spíš doufám v to. Příběh o ničem, humor nijaký a celý film zachraňuje Miroslav Donutil, který se ve filmu nakonec objeví snad jenom dvakrát, třikrát na pár vteřin. Ani mě to moc netrápí. Dalo se to čekat. Do čeho se opře svým sponzoringem Nova, většinou stojí za to. --- Nazdar, Lauro. Musím bohužel konstatovat, že ani dnes nevypadáš vyrovnaně. - Polib si prdel, Huberte! ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $2,064,574(tržby v rámci Česká republika, Slovenska a Južná Kórea)║ Režisér Filip Renč nesklamal a natočil zaujímavý pohľad do ženskej duše, kde sa odohráva záhadná citová väzba a čudný nesúlad náklonnosti k rôznym tipom mužov. Zuzana Kanóczová je viac než len sympatická vo svojej úlohe a dokonca si svojim výkonom kradne film len pre seba, nestíha pri nej ani Marek Vašut. ()
Člověk aby se dneska radoval už z takového mála, jako jsou kvalitní herecké výkony a dovedný řemeslný přebal Filipa Renče. Ono toho totiž na Románu pro ženy o mnoho víc není... Vieweghův scénář je hodně plytká záležitost, která střídá vydařené momenty záměrné plytkosti s plytkostí zjevně nezáměrnou, která naprosto vraždí jakékoli emoce i smysl snímku a činí z něj dosti lacinou podívanou s rádoby-vychytralými hláškami. Ale to je prostě Viewegh s jeho stylem, laciný jako pětník a lepkavý jako lízátko z pouti. Proto tak táhne. Víceméně jsem tedy radoval ze jmen jako Vašut, Zázvorková či Donutil, oceňoval ženské vnady Zuzany Kanóczové a pár dobře trefených situací ze života. Na závěr patří jméno Filip Renč jakožto dobrý příklad režiséra, který ví, jak udělat atraktivní podívanou. Slabé tři, ale ono u těch nových českých komedií opravdu aby člověk pohledal... ()
Viewegh pro mě není nijak úchvatný autor, ale jisté kvality má, protože ženské cílové pole zasáhl velmi přesně (teda až na to výrazně intelektuální:)). To se musí ocenit, přesto to nenaznačuje nic většího než jen správné zvolení mixu splňující očekávání relativně jednoznačně udané skupiny diváků. Takový Román pro muže nejen, že by byl o hodně kratší, měl by zvýšenou nepřístupnost a vysokou hustotu nahých dívek na cm čtvereční filmu, ale také by byl obdobně prázdný... Sympatická záležitost s dobrým obsazením a pár dobrými vtipy, ale stále na jedno použití... (pro dámy vynásobit použití deseti, děkuji) ()
Scénář: Michal Viewegh .. Román pro ženy .. jak výstižné. A ženám se tato česká komedie skutečně líbí, mám potvrzeno. Kolem a kolem se nejedná o žádný zázrak, několikrát jsem se sice při sledování dobře pobavil, ale jednorázovitost zkrátka číší ze všech stran. Simona Stašová ve své roli jednoznačně válí a i takový Marek Vašut jako Pažout je neméně přesně obsazená postava. Až na Něrgešovou nejsem nikterak popuzen, je to zkrátka přesně takové, jak se dalo očekávat. ()
Konečně (po dlouhý době) český film, z kterého jsem naprosto unešená. Dialogy u kterých mě rušil vlastní smích a nádherný poučky pro život .Pravý český buran myslí v posteli na sebe „ten se mi poved“ a nad povzdechem Laury „Nejvíc jsem ho milovala, když mlčel“ tak pod to bych se ráda podepsala!!! “ A život, to je taky škodolibý prevít „To snad není možný Pažout. Okamžitě vypadni z toho dětskýho pokoje!“ . A co mě uklidňuje, že i v zahraničí není po čem šáhnout „Já si přece nevezmu někoho, kdo volil Bushe“ Michal Viewegh musel být v minulým životě ženská a já si jdu koupit jeho knihu!!! ()
Jedna epizoda Sexu ve městě roztažená na celovečerní stopáž a umístěná do té naší malé kotliny. Je to sice průměrné po všech stránkách, ale zase nutno přiznat, že se to dá bez výraznější újmy a následků přežít. ()
Filip Renč je masér, protože natočil český film způsobem, že si dynamikou vyprávění a různými vychytávkami (dupání na řvoucí hlavy Saši Rašilova) nezadá se zahraniční tvorbou. Scénář mi přišel nápaditý a herecké výkony ucházející. Zuzana Kanócz je navíc velice hezká. Vašuta jsem asi po pěti letech viděl v roli která trvala víc jak 30 sekund a jeho výkon mě pobavil. Stašovka byla taky dobrá, prostě jedno z nejmilejších filmových překvapení. ()
Reklama