Réžia:
Ki-duk KimScenár:
Ki-duk KimObsahy(1)
"Jsme jako prázdné domy, čekáme na někoho, kdo odemkne zámek a vysvobodí nás." Tae-suk se potuluje na své motorce, chodí od domu k domu, ve dveřích nechává reklamní letáky a vloupává se do těch bytů, kde si letáky nikdo nevyzvedne. Předpokládá totiž, že majitelé jsou na cestách, a tak v těchto prázdných obydlích přechodně pobývá, dokud se jejich vlastníci nevrátí.
Jednou se však vloupá do luxusního domu, kde se stane svědkem pokusu tyranského manžela o znásilnění své ženy Sun-hwa. Tae-suk do muže odpálí několik míčků golfovou holí 3-iron, popadne Sun-hwa a společně odjedou.
Od této chvíle vcházejí do prázdných domů společně. Tae-suk v každém bytě, do kterého se nastěhují, vaří, uklízí, dělá drobné opravy a Sun-hwa poprvé v životě zažívá skutečný pocit domova. Navzájem cítí bolest a samotu toho druhého a nakonec se do sebe zamilují.
Při návštěvě dalšího domu objeví mrtvé tělo starého muže, kterého sami pohřbí. V domě žijí, jako by byl jejich vlastní, dokud se nečekaně neobjeví syn zesnulého a nezavolá policii.
Tae-suk je obviněn z vraždy, vloupání a únosu a Sun-hwa se musí proti své vůli vrátit k manželovi. Zatímco Tae-suk čeká na propuštění z vězení, nachází jedinečný způsob, jak vrátit štěstí, které se Sun-hwa prožívali.
(Kfilmu.net)
Recenzie (535)
9/10 Nedávno jsem viděl Jaro, léto, podzim, zima... a jaro a samozřejmě, že jsem čekal od tohoto filmu maximum. Ki-duk nezklamal a troufám si říct, že se překonává. Tak křehký a výstřední vztah dvou lidí, který se pozvolna mění v osudovou lásku, jsem dlouho neviděl. Gejzíry emocí beze slov. Druhá polovina filmu je naprosto dokonalá a po odloučení obou milenců se jejich vztah ještě více prohlubuje. Pravda, přechází spíše do snové roviny a meditace nad člověkem a jeho identitou, ale právě takové filmy hledám. ()
Kim ki-duk začíná být mým žhavým favoritem na jednoho z nejlepších režisérů, jaké znám. Jeho barvité vyprávění beze slov je něčím naprosto neskutečným. V tomto filmu platí dvojnásob. Přijde mi, že takovéto zdánlivě nejsvobodnější filmy se prostě musí točit tam, kde žádná svoboda není. Jako by ti lidé podvědomě toužili po něčem co nemají a ani neznají, ale vychází to z jejich podstaty, přirozenosti a snad je to jakýsi myšlenkový atavismus po předcích, kteří byli volní a běhali si po světě kam se jim zachtělo. ()
Nejsem si jist, zda film, který jsem viděl, byl skutečný, nebo jen sen. Ale byl to nádherný sen. ()
Můj první Kim Ki-duk. Tehdy jsem se ptala: proč proboha nemluví? Teď už mlčím. Mluví tam aspoň někdo. Nádherný film s příchutí mystiky a tak trochu se submisivními hrdiny, což kolikrát leze na nervy, ale Kimovi budiž odpuštěno. ()
Snažím se přijít na chuť Ki-duk Kim -ovým filmům. V tomto filmu je hodně málo dialogů, na divákovi je, aby si vše domyslel co se mu režisér snaží říci obrazem. Realita a sen tady splývá v jedno, není zde rozhraní. Je to tak i někdy v životě, člověk je fyzicky někde, ale myslí na někoho či něco úplně jiného. ()
Moje prvni schuzka s Ki-duk Kimem a on to na me hned rozbali takhle naplno. Tohle je rezijne dokonale odvedena prace, namisto zbytecnych dialogu se jen kochate a kochate. Na asian pomery navic nezvykle tentokrat neni hlavni obdivovaci material v podobe beautiful herecek (Seung-yeon Lee neni zrovna prototyp Miss), ale vseho ostatniho. 3 Iron je obsahove a predevsim svym podanim neskutecne originalni snimek s temer snovou atmosferou. Tempo je hypnoticky pomale, ale vubec ne nudne. Nikdy me nenapadlo, ze muze byt golf tak brutalni a tichoslapstvi perfektovano az na takovou uroven. Dost dobry Ki-duku! 8/10 ()
Jeden z tých filmov, ku ktorým je zbytočné čokoľvek vypisovať - jednoducho sa treba nechať unášať Kimovou fantáziou a odmenou bude zážitok, ktorý by som prirovnal ku krásnemu snu, z ktorého sa nechcem prebudiť. ()
Nádhera. Tohle není film, ale báseň. Báseň beze slov. Téměř. ()
"A žili spolu šťastne... až kým sa manžel jedného dňa prudko neotočil." Po Ki-Dukovom Ostrove som očakával absolútne peklo, ale miesto toho som - aj napriek nepopierateľnému a všadeprítomnému artističnu - prekvapivo dostal niečo, čo sa nebojím označiť za skutočne dobrý a pôsobivý film. Jeho vnútorná logika je síce nesmierne špecifická a určite nesadne každému, ale akonáhle s ňou divák začne spolupracovať, dostane sa mu veľmi príjemnej a netradičnej odmeny. ()
po pravdě, tento film mě nechal chladným, žádné emoce.......NIC. Asijská produkce mě zatím úspěšně míjela, takže nemůžu porovnávat , ale 3-iron není můj šálek čaje ! ()
Tři body hlavně za docela sympatický ústřední motiv a vtipný závěr. Zbytek mi ale bohužel přišel jako perfektní ukázka „umění pro umění“. Někdy z filmu doslova tryská až protivná artová samoúčelnost, výkřiky do tmy bez návaznosti na předchozí nebo budoucí děj... a navrch halda postav bez náznaku jakékoli motivace. Zkrátka koukáte na nesmyslné pinožení dvou odtažitých hlavních hrdinů a přitom se ptáte „proč?“ a jedinou odpovědí je „protože jde o umělecký film“. …tohle vypravěčské blekotání a neschopnost formulovat sdělení přece nejde ospravedlnit závěrečnou větou že „svět je pouhý sen.“ Na to bych odpověděl: „Kim Ki-Duku, ty kluku ušatá, ty se mi asi taky jenom zdáš.“ ()
Asi me prvni setkani s Ki-dukem a žádné nadšení. Já mám sice ráda jemnou poetiku nevyřčeného, ale tohle pro mě byla z větší části čistá nuda a ten konec...! bohužel asi nebudu s Ki-dukem kamaradka. ()
Někdy není třeba slov....asi tímto se řídí celý film, kde je dialogů opravdu poskrovnu, ale když už tam jsou, tak je rozhodně neobstarávají hlavní hrdinové. Neskutečně zajímavý film, kdy jsem nevěděla, jestli mám žasnout nad brilantností snímku nebo se spíš divit, co za cvoka to mohlo natočit. Opravdu bych tu jejich lásku nazvala zvláštní, nemusí vědět, jak se jmenují, co jsou zač, vlastně spolu nepromluvili ani jedno slovo, ale jsou naprosto pohlceni tím druhým. Ohledně golfu, tak bych řekla, že to je tam spíše takový propojující prvek. No každopádně naučit se být neviditelný....ehm...velmi zajímavé a rozhodně užitečná dovednost, ale to do jakého extrému to dovedl Ki-duk Kim, tak to už se mi zdálo být opravdu nepravděpodobné, ale tak možná že....no....možná. Musím dát 5*, protože jsem byla vcelku uchvácena a taky děkuju za relativně střední délku filmu, protože kdyby tyhle bezdialogové hovory očí trvaly třeba celé dvě hodiny nebo i déle, asi by to šlo s hodnocením dolů. ()
Tak osobitý styl, jako mají Ki duk Kimovi filmy, se hned tak nevidí.. Po drsnějších scénách v Ostrově byl tenhle jemnější, poklidnější a o to lepší.. ()
Mistr Kim vzal do ruky štětec a namaloval obraz. Obraz mnoha barev. Použil odstínů, které se snad na první pohled na jednom plátně nesnesou, ale opak je pravdou. Po chvilce pozorování vás vezmou za ruku a vtáhnou dovnitř. Beze slov, bez velkých gest, pomalu a jen tu a tam doprovázené jemnou hudbou. A jako každý dobrý obraz - i zde je ponecháno na očích pozorovatele, aby si vyložil, co se vlastně na plátně odráží a v kolika vrstvách je to zpodobněno. Hloubky a perspektivy, které mi jinde chybí, je tu na několik dalších obrazů a završení celého díla je v pravdě geniální. Zkrátka - můj nejoblíbenější Kim Ki-Duk. ()
Velice těžko se mi hodnotí. Na jedné straně symbolika, které je tu skutečně mnoho a bohužel některá je pouze samoúčelná (mlčení, jenž Kim tak rád používá, se mi zde definitivně okoukalo). Na straně druhé film nabízí zajímavý koncept, pohybující se na hranici snu a reality, což v sobě vyvolává nepřeberné množství otázek, na které se těžko hledají rozumné odpovědi. 3-iron je především o pocitech a já si nejsem zcela jist, jestli jsem jim podlehl. Se zavřenýma očima tedy uděluji 7/10 ()
V tomhle velice zvláštním filmu, kdy do poloviny jsem si říkala - to vypadá za pět, po polovině - ježíši, s bídou na tři -a a konci - s úlevou -tak za čtyři:-) nádhera, úzasná hudba, skvělá myšlenka, i to nemluvení jsem vizuálem překousala.....ale tu ukrutnou pasivitu, tu ne.....jinak režisér jde ve svých zaběhnutých šlépějích a to je dobře:-) ()
Žádné sdělení, žádná zábava, a ještě se to tváří intelektuálně - to je odpad. ()
3 a pol*. Zaujímavé, originálne ale na mňa rozpačito pôsobiace. Miestami trochu iritujúce. Prečo sa charaktery nebránia? Predstavujú nám osobnú silu, ktorú v sebe našli a spôsob akým môžeme prežívať. Ale či aj žiť? Myšlienka skvelá ale... ja neviem. Ešte som to nestrávila. Čo pritiahlo pozornosť boli maličké náznaky vnútorného prežívania - pozitívne aj negatívne. Nielen "golfom", pohľadmi.. No zvláštne. ()
100 % - Kim Ki-duk je pro mě mistr. Vykouzlit tak úžasnou atmosféru ve světě, kde hlavní hrdinové nepotřebují promluvit ani slova, mnoho dalších nedokáže. ()
Reklama