Réžia:
Damien O'DonnellScenár:
Jeffrey CaineKamera:
Peter RobertsonHudba:
David JulyanHrajú:
James McAvoy, Steven Robertson, Romola Garai, Brenda Fricker, Gerard McSorley, Pat Shortt, Stanley Townsend, Tom Hickey, Frank McCusker, Michèle Forbes (viac)Obsahy(1)
Uvnitř tančím je příběhem 24 letého Michaela s mozkovým ochrnutím, který dlouhodobě žije v domově pro invalidy "Carrigmore" vedeném impozantní Eileen. V jeho životě nastane zlom, když se do domova přistěhuje rebel Rory O'Shea. Michael s úžasem zjistí, že rychle mluvící Rory, který může pohybovat pouze svojí pravou rukou, rozumí jeho skoro nesrozumitelné řeči. Roryho dynamická a vzpurná povaha zapálí v Michaelovi oheň a představí mu zcela nový svět vně "Carrigmoru". (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (518)
Skvělý dojemný film, který nikoho, kdo má alespoň nějaké city, nenechá chladným. Vyzdvihuji především perfektní herecký výkon Jamese McAvoye. ()
Vynikajúci film! Skvelý a inšpiratívny príbeh pre tých, ktorí si myslia, že to už horšie nemôže byť. Navyše, ľudsky a profesijne ma zaujala scéna, kde Michael obhajoval Roryho žiadosť (na konci filmu). Veľmi dojemná a úderná scéna! ()
Tyto filmy jsou ubohé, prachý ždímající dojáky pro mentály. Jak jsem se tu dočetl. Z toho plyne že by se filmy o jakkoliv postižených či handicapovaných lidech zřejmě neměli točit. Jasně za pět, bylo to vtipný, jeden z hlavních hrdinů byl krásně hnusnej, nikdo se tam nelitoval a já taky nikoho z filmu nelituju. Nevim proč by měl ten film bejt o tom, nechápu proč je tak chápanej a nemyslim si že byl tak myšlenej. Spíš mi příjde že si tady dost lidí léčí svoje myndráky. Peace ()
Být na vozíčku není zjevně žádná sranda, ale hlavní postavy si ji tady umí udělat-naštěstí. Dojemný příběh o dvou nesourodých povahách, které svede dohromady umístění ve stejném ústavu a o křehkém přátelství, které je odtud nakonec dokáže vyvést. Otázkou je, jestli překoná i větší problémy všedního života "tam venku". Krásný příběh o svobodě, protože: kdo na to má (myslím, že Rory by řek koule), ten může vždycky "uvnitř tančit". ()
Být upoutaný na vozík ještě neznamená, že život nemůže být jeden velký bál. Hřejivě lidský film, který stojí za to shlédnout. ()
Výborný film. Těžko ho nějak komentovat, protože stále ho můžu komentovat JEN jako film, i když je to vlastně život. A opravdu si nedokážu něco takového představit. Každopádně tenhle snímek mi dokázal neskutečně autenticky nastínit skutečný život těchto dvou mladíků. Výborný James McAvoy, jako vždy radost pohledět. Jeho postavy jsou mi vždycky hrozně blízké. Těžko říct, podle čeho si role vybírá, ale nejspíš podle sebe. Protože mám pokaždé pocit, jako že je to opravdu ON, jako by jen někdo točil jeho život. A jinak tomu nebylo ani v Uvnitř tančím. Věřila jsem mu nejen jeho vnitřní tanec, ale i víru a touhu, která mu čišela z očí. Ovšem zatleskat musím také jeho hereckému kolegovi. Nádherný herecký koncert. ()
Nevěřím, že by hlavním záměrem tohoto filmu bylo nás diváky rozbrečet, ale podařilo se. Určitě jsem nebyl sám. Téma náročné, bolavé, citlivé, ale pravdivé. Některé scény, tak trošku mimo realitu (tedy podle mě), ale odpouštím jím to. Herecky velmi věrohodné. Filmů s touto tématikou – postižených lidí, bylo natočeno spoustu, ale tady jsem byl zasažen přímou ranou. Po shlédnutí si člověk tak nějak uvědomí, že zdraví – jakožto dar – není samozřejmost. ()
Silný příběh, který vám ukáže, o čem život skutečně je. A vysvětlí vám to kvadruplegik Rory (James McAvoy), který všechny své emoce, pocity a názory může vyjadřovat pouze slovy a výrazem ve tváři - neuvěřitelný herecký výkon. ()
Tento film je pre mňa tretia variácia na téma ZŤP. Prví boli Nedotknuteľní, potom Kurz negatívneho myslenia. Tento írsky kúsok je zatiaľ posledný. V porovnaní s oboma predchádzajúcimi je tento najsmutnejší, najviac dojemný, čo bolo zjavne aj cieľom tvorcov. Avšak nevyčítal by som to filmu ako negatívum, skôr to hodnotím pozitívne. Veľmi sa mi páčil dôraz na drobné zábery - momentky, ktoré bežný divák nemusí postrehnúť a celkový motív filmu - niekedy to chce stretnúť na pohľad rozporuplného a nekompatibilného človeka, aby krátke stretnutie s ním nakoplo náš vlastný život. Na uplakaný večer výborná voľba. 90% ()
Doporučuji film pouze lidem se srdcem. Moc příjemná hudba, střih i režie. Herci museli hrát bez gest a nemohli přehrávat, proto je film velice civilní a zase jiný. ()
Filmu s podobnou tematikou je docela dost, ale Inside I`am Dancing je jeden z tech lepsich. Rory O`Shea vklada do filmu dostatek humoru, dynamiku diky sve zivelnosti, touze zit, dobre se doplnuje s Michalem a fesna Eileen tomu pridava na atraktivite. ()
Sluníčkáři a podobní z toho budou naměkko, ti ostatní vrhnou obsah žaludku za nejbližší roh. Vrhám jednu. ()
Moc me nadchlo, co v tomto filmu herci predvedli, a nejenom protagoniste. Co vsechno vsecicko se da vyjadrit ocima a beze slov. Navaznost scen krasne, az neskutecne plynula. ()
James McAvoy je skvělý herec, i v tomto filmu byl naprosto k sežrání. Na filmu je vidět, že nebyl natočen v USA, ale v Evropě a podle toho to taky vypadá. Je to křehký, civilní příběh o přáteství dvou mužů na vozíku a o jedné ženě, která se o ně stará. I když to zprvu působí jako klasická černá komedie, brzy se to změní a děj se stává dramatem s částečně smutným koncem - přála bych si happy end, ale u podobých filmů to možné není. Trochu mi to připomnělo filmy Přelet nad kukaččím hnízdem a Kurz negativního myšlení, ale tohle je taková jemnější verze a snad i trochu exkurze do světa lidí, kteří to mají mnohem těžší než většina z nás. ()
Jako film nic moc. Párkrát jsem se sice upřímně zasmála ale to stále násilnější ždímání emocí jsem překousnout nedokázala. Do konce jsem vydržela z lásky k McAvoyovi, který mě, vozík nevozík, bral furt stejně! ()
Emotivní příběh, který byl pozitivní i depresivní zároveň...James McAvoy byl perfektní... Po celou dobu panuje mezi dvěma vozíčkáři, který se chtějí postavit na vlastní nohy skvělá symbióza...jen ten závěr mi trochu vadil....přišel mi takový nedořešený ohledně Michaela ()
Příjemná podívaná! Na legendární snímek Nedotknutelní tenhle film sice nemá, ale i tak ta hodina a půl času za shlédnutí stojí, i když je to chvílemi docela dlouhé. Film má takový klasický scénář – v první části se zasmějete, ve druhé se stáváte svědkem rozlétnutí, ve třetí se rozhlížíte okolo sebe, jestli se někde nenajde kapesník, a ve čtvrté vás čeká dojemný závěr. Jak už zde v komentářích někdo zmiňoval, určitě neočekávejte věrohodný pohled do soukromí invalidů, spíš pohodový snímek na pohodový večer, který vám připomene, že i invalidé touží po co nejnormálnějším životě, na který jsme zvyklí neustále nadávat. Ve snímku na vás čekají vyhlídky na nadějné zítřky, a to je podle mě to, co nám mnohdy chybí. A taky připomenutí, že moct se sám obléct, vyčistit si zuby nebo políbit milovaného člověka není vždycky samozřejmostí. Za mě 4*. :-) ()
Tento film považuji za jeden z nejlepších kousků v oblasti kinematografie o lidech s handicapem. Téma nepříznivé sociální situace je zde zpracované citlivě, důstojně, ale přesto zábavně a s půvabně sarkastickým, místy až černým humorem. Jakožto člověk se svalovou atrofií velmi oceňuji herecké výkony Jamese McAvoye i Stevena Robertsona, jelikož svalová dystrofie i dětská mozková obrna jsou zde zahrány až neuvěřitelně uvěřitelně. Dle mého skromného soudu, až na scénu se zvedákem, kde Rory drží hlavu vzpřímeně bez opory, což by se svým handicapem neměl být schopný dělat, je film po této stránce zcela realistický. Příslovečnou třešničkou na dortu je pak krásně šedivý konec, který diváka nechá rozhodnout se, jak optimisticky či smutně celý příběh skončil a kdo byl vlastně hlavní hrdina celého vyprávění. ()
Reklama