Réžia:
Rafael BaledónKamera:
José Ortiz RamosHudba:
Gustavo César CarriónHrajú:
Rita Macedo, Rosita Arenas, Enrique Lucero, Julissa, Roy Fletcher, Armando Acosta, Victorio Blanco, Carlos López Moctezuma, Abel Salazar, Mario SevillaObsahy(1)
Koňský povoz v lese napadne přízrak, v němž zahynou čtyři lidé. Zatímco policie vyšetřuje hrozné vraždy, mladá dědička Amelia (Rosa Arenas) společně se svým novomanželem Jaimem (Abel Ferrara) cestují do starého zámku své tety Selmy (Rita Macedo), v těsné blízkosti místa, kde k vraždám došlo. Krátce po svém příjezdu Amelia odhalí temná rodinná tajemství, včetně pověstí o mučení, vraždě a čarodějnictví! Každý neblahý objev ukazuje čím dál více na ďábelskou záhadu. Čí spálená mrtvola spočívá pohřbena v rodinné hrobce? Proč teta Selma mlčí? A konečně: Jaké hrůzy budou rozpoutány kletbou plačící ženy? (Karlos80)
(viac)Recenzie (14)
Snímek kráčející jak ve stopách Hammeru, tak italských gotických horrorů. Jistě ho ale neovlivnily klasické snímky A.Margheritiho uváděné Karlosem80 vzniklé o rok později, ledaže by tvůrci viděli do budoucnosti. Žena s očima černějšíma než noc držící mohutné psy (ano, připomíná daleko krásnější B.Steelovou z Masky démona), mrtvý les znetvořených stromů, mlha, úplněk, táhlé vytí, kočár, koně se plaší... Dávné prokletí, které chce zlomit tajemná žena, jejíž neteř s manželem přijali pozvání, má být naplněno. Podzemní místnosti, chodby, pavučiny a probodnutá mrtvola v kole. Zatímco Amelie postupně zjišťuje, proč byla pozvána, její teta chystá vše na vzkříšení temnoty. Výborná šerosvitná kamera, úderná orchestrální hudba a konec inspirující se dozajista v Cormanově Zániku domu Usherů (1960). Ledacos by mohlo vzbudit úsměv - gumoví netopýři, psi, co místo, aby oběti trhali, je přátelsky olizují (to Fulci jinak ukázal prokousnutí hrdla), až příliš kašírované kulisy i poněkud odbytý model strašidelného domu. Jenže jako celek je tohle pravé ořechové pro milovníky starých gotických horrorů, co rádi drobné maličkosti přehlédnou. ()
Ďalší z čiernobielych kvalitne natočených filmov. Tento príbeh je inšpirovaný M.Bavom, lebo začiatok sa dosť podobal na jeho vynikajúcu Maschera del demonio. Temnou krajinou sa hnal kočiar a takých podobných scén tu bolo viacero. Potom sme sa zoznámili so zohaveným sluhoma z domom, z ktorého išiel strach a tam prichádza neter s manželom a zisťujú, že tu nie je niečo s kostolným poriadkom. A je tu i všade prítomná kliatba. Veľmi sa mi páčili tie strašidelné kulisy a aj podzemné priestory. Masky boli na vysokej úrovni a tie čierno čierne oči tej ženy boli dosť posobivé a zároveň mrazivé. Hudba bola taká na akú som pri gotických hororoch zvyknutý. Aj s tými všelijakými zvukmi, nemôžem tomuto filmu nič vytknúť. Aj tá efektná hmla,ktorá sa plížila po tej temnej krajine bola silno atmosferická. Poslednej dobe sa mi dostalo do povedomia viacero veľmi kvalitných Mexických filmov z tohoto obdobia a začínam im prichádzať na chuť a teším sa na ďalšie stretnutie s touto krajinou. ()
Nádherný kúsok z Mexika.Stará kliatba,čarodejníctvo,bezchybná atmosféra.Asi jeden z najlepších filmov mexickej horrorovej klasiky.Všetky scény sú natočené v noci,perfektná strašidelná hmla,dookola akoby mŕtvi les.Je to presne tento druh filmu,ktorý sa vám zaryje hlboko pod kožu.Dementná Selma ma neskutočne studený a šialený pohľad,pohľad na ktorý sa nedá zabudnúť.Útok démonických psov na policajtov je tiež hodne desivý.Takže nakoniec,je to jednoduché,ale majstrovské dielo o hrôze.Muchas gracias,Mexico! ()
Nádherný gotický příběh plný klasických propriet a úžasné atmosféry. Přiznaná silná inspirace Mariem Bavou potěší, stejně jako povedené masky v čele s plačící ženou. Více: http://blog.obitus.cz/2008/06/la-maldicin-de-la-llorona.html ()
Tento film vznikl na základě známé mexické legendy (folklóru) La Llorona. "La Maldición de la Llorona", a.k.a. "Prokletí plačící ženy" (v doslovném překladu). "La maldición de la Llorona" je opravdu nádhernou ukázkou znamenitého černobílého gothic hororu s vynikající silnou vizuální stránkou a kamerou (nádherná hra světla a stínů), mimořádně vzrušující hrůznou atmosférou, parádními strašidelnými kulisami a opravdu povedenými maskami a make-upem (viz třeba děsivý pajdavý sluha byl parádní), jak už tu napsali mí dva kolegové. Celé se to odehrává v temném oparu mlhy za věčné noci, takže o strach není opravdu nouze. K mexickému hororu přicházím pěkně pozvolna, tím posledním snímkem byl klenot "Hasta el viento tiene miedo" (68), teď tento snímek (další perla!), evidentně ovlivněný Bavou, především jeho mistrným "La, Maschera del demonio" (60) - už počáteční scéna znalým fanouškům tohoto filmu hodně napoví, a dalšími nejen italskými gotickými filmy z konce 50 a počátku 60 let (napadá mě třeba známnější italský režisér Freda, který v tý době natočil dva další žánrové skvosty "L'orribile segreto del Dr. Hichcock" (62) a "Lo spettro" (63). Myslím si, že Mexická kinematografie v soutěži s Italskou v tomto období uspěla nadmíru. Mexický horor z této doby není široké veřejenosti ale i zdejším odborníkům na horor moc známý. Filmy tam v té době ale i hluboko předtím vznikaly docela v hojnosti, ale nebylo jich zřejmě tolik ve srovnání s jinými zeměmi. Bohužel, zde je až na malé výjimky téměř nikdo nezná. Nejznámější je tak patrně série béčkových filmů s wrestlingovým zápasníkem Santem,bojujícím ve více než padesáti filmech proti různým příšerám, dále pak alespoň zde na databázi známější "El, Vampiro" (57) "Misterios de ultratumba" (59) či "Night of the Bloody Apes" (69). Ostatní filmy (nebo filmy s méně jak pěti hodnoceními) stojí za znovuobjevení. Nakonec mi nezbývá nic jiného, než tento mexický klasický příběh komplikovaných pokrevních vztahů, tajemných vražd, nadpřirozeného zla a ďábelského tajemství prakticky všem bez rozdílu doporučit. ()
Galéria (16)
Fotka © Alameda Films
![La maldición de la Llorona - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/163/964/163964385_a8bf6c.png)
Reklama