Réžia:
Jan HřebejkScenár:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrajú:
Aňa Geislerová, Josef Abrhám, Jana Brejchová, Jiří Schmitzer, Emília Vášáryová, Roman Luknár, Jan Hrušínský, Jiří Macháček, Michaela Mrvíková, Adam Mišík (viac)Obsahy(1)
Stejnojmenná báseň Roberta Gravese inspirovala Jana Hřebejka a Petra Jarchovského k vytvoření milostného příběhu mladé ženy (Aňa Geislerová) řešící dilema lásky ke dvěma mužům (Roman Luknár a Josef Abrhám), dilema mezi sexuální závislostí a zajištěnou budoucností pro sebe a své děti (Adam Mišík a Michaela Mrvíková), dilema vztahů ke své matce (Jana Brejchová) a otčímovi (Jiří Schmitzer) a ke své tchýni (Emília Vášáryová). Film Kráska v nesnázích je plný vypjatých zvratů i komických a paradoxních rozuzlení se strhujícími hereckými výkony a vynikající hudbou. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (530)
Jo,to už je něco jinýho.Herecký obsazení super,Jirka ještě lepší,Geislerka konečně sexy kost!:) ()
Hřebejk mě osobně vůbec nezklamal. Má jako vždy cit pro gradaci scén, výbornou muziku a zlatou ruku při výběru herců (Těch, kteří ještě nezapomněli herecký kumšt a nepřetavují ho v denodenní řemeslo provozované v nekonečných seriálech je čím dál tím méně) .... Takže - pan režisér přešel plynule z komedie do téměř čistokrevného drama a to mnoha lidem nesedlo. Tenhle pán ( jehož režii mám fakt rád) nás ale pravděpodobně bude překvapovat dál. A já už se na další jeho film moc těším.... Režisérů, kteří dokáží natočit takovýhle ryze český film ze současnosti, máme jako šafránu. Važme si jich ... ()
Bylo mi z té Krásky trochu smutno. Cesta do hlubin duše její i všech byla zasypána množstvím slov. Nevěrohodných, nepřirozených, prázdných slov a tak jsem se někde v půlce přestala snažit ji hledat. Jen dvakrát jsem zarezonovala s postavou: poprvé když hodný Evžen konečně vystrčil drápky a pronesl k vyčuránkům klidnou, věcnou ale uzemňující řeč. Podruhé, když malinko vyšinutá přesto milující matka obhajovala svého syna - dík hereckému umu Emílie Vašáryové jsem tu cestičku na krátko zazřela. ()
Hřebejk drží trend a klesá zase o stupínek níž. Ne že by byl horší režisér, to jen Jarchovský nabízí plytkou a příběhově veleřídkou story, jejíž obsah by šel shrnout do jedné věty. Mezery v obsahu vyplňuje jen pár videoklipů na sladké písničky a srandičky s Jiřím Schmitzera. Mnohdy nelogický, ale hlavně prázdný trapas okořeněný tím, kolik diváků to Hřebejkovi zase sežralo (a žrát bude). I když jde o červenou knihovnu bez napětí, vnitřní dramatičnosti, originality, ale i bez velkých nedostatků v obsazení (Macháček už je spíš karikatura) nebo v rytmice vyprávění (konec mohl být klidně po sedmdesáti minutách). Více než černobílá postava Emílie Vašáryové, ten kiks hodný spíš Víta Olmera než Hřebejka, přitom vypoví víc než pět komentářů. ()
Křišťálový glóbus - výběr, ...... Český Lev 3 : Herec HR - Jiří Schmitzer, Herečka HR - Anna Geislerová, Herečka VR - Jana Brejchová + 5 nominací: Nejlepší film, Režie, Herec VR - Josef Abrhám, Kamera, Scénář ()
Život, který tak trochu postrádá smysl. Manžel, který tak trochu krade auta. Otčín, který je tak trochu hypochondr a do toho přichází milenec, který je tak trochu dokonalý. Pohádkový příběh s realistickými prvky, bez ponaučení na konci a s drtivou převahou skepticismu nad optimismem. Je těžké nebrat Krásku jako příběh o zlých, hloupých a povrchních Češích, které může spasit jedině únik za hranice, kupříkladu do slunného Toskánska. Je těžké, necítit se jako jeden z těch fujtajbl Čechů provinile. Byl to záměr, dosáhnout u diváka tohoto pocitu? Nepřijde mi to správné, ale možná beru tento symbolický příběh o vině a odpuštění příliš doslovně. Bez výjimky skvěle zahrané postavy, v čele s Aňou Geislerovou, která se směje jako koza, neumí jíst sushi a preferuje divočejší sex, si nenárokují naše sympatie (u Abraháma to není možné už pro jeho bezchybnost), jsou pouze nositeli příběhu. Umělého a nevěrohodného, přesto bohatého na trapně úsměvné momenty jako ze života. Jiří Schmitzer při tvarování Richarda bezesporu čerpal z reálných předobrazů, vytvořil však jenom perfektní figurku bez vnitřní hloubky. Právě u něj je patrný nemilý fakt, že postavy nikdy nejdou přímo k věci a všechno dlouze okecávají „papírovými“ větami, jež zároveň odhalují největší slabinu filmu, totiž scénář. Režie je oproti tomu špičková. Hřebejk bez problémů zvládá vyprávět obrazem, chytře využívá (možná malinko nadužívá) hudby a jednotlivé scény umí parádně vygradovat. Pomalu začíná konkurovat Janu Svěrákovi. 75% Zajímavé komentáře: Marigold, castor, Fr, lachim, JohnFarst ()
Ach jo, tak těžký filmový podzim jsem si snad ani nezasloužil :-) Při sledování Krásky jsem si říkal, že vidím klasický "hřebejkojarchovský" film, dobře natočený, s řadou vynikajících scén ("setkání u záchodku," "víno+kola"), dobře vystavěné dialogy, ale jako celek mě to celé zajímalo opravdu postatně míň. Třeba Jiří Schmitzer je dobrý, ale zkrátka vyčňíval až moc. Celý snímek je nedotažený (a nikdo mě nepřesvědčí, že podobné scény třeba v Pupendu byly horší.) Za co tvůrce hodně obdivuju, je opět na prosto perfektní soundtrack a že mě jen při sledování filmu pořádně "praštil přes čumák!" Tohle musíme brát v potaz třeba jako to, že bychom měli znát tu báseň od Roberta Gravese. Protože kdyby byl film jako ta báseň, ohodnotím ho bez debat pěti hvězdami. Krásce uděluju 70% s vědomím, že se to při dalších zhlédnutích s největší pravděpodobností nezmění. Ještě co se týče zobrazení naší současnosti, dovolím si (z hlavy) citovat závěr recenze od Tomáše Baldýnského (snad mi to odpustí :-): "Krademe, podvádíme, lžeme. Ale souložit umíme dobře. Takže toho neúmíme zas tak málo." ()
Scénář Petra Jarkovského neuvedl do nesnází krásku, ale Jana Hřebejka. Když se duet Jarkovský / Hřebejk soustředil na vykreslení doby a chování jednotlivých postav v té době, líbilo se mě to. Proto je velmi škoda, že v tomto filmu sleduji příliš mnoho nesnází hlavních hrdinů. Až se mě z těch nesnází začal postupně vzdalovat samotný příběh, který nakonec zmizel jako finance ve statním rozpočtu do neznáma. Naštěstí herci, zejména Jiří Schmitzer a Josef Abrhám zahráli bez nejmenších nesnází a zpěvačka Radůza mě svým hudebním doprovodem poslala pozvánku na její koncert. ()
Peter Jackson vôbec nemusí kvôli Hobitovi znovu najímať Andyho Serkisa a za veľké peniaze generovať trikovo náročného digitálneho Gluma. Úplne stačí dopraviť na Nový Zéland Jiřího Schmitzera a nechať ho zahrať ten istý charakter ako v tomto filme. Aj tie ksichty dokonale sedia. "Tak nepí*uj a bež mi sehnat mého zku*veného miláška!" Sledovalo sa to dobre, ale potom som si uvedomil, aké vrcholne nesympatické postavy tvorcovia vytvorili, a že sa to vlastne mohlo volať aj Děvka v nesnázích. Ale Geislerová sa pre tieto zvodné mrchy, čo na vás najprv nevinne zagúľajú očami a potom vám odhryznú gule, asi narodila. ()
Po předchozích "úpadkových" snímcích Jana Hřebejka (myslím tím Pupendo a Horem pádem) jsem od Krásky v nesnázích mnoho neočekával, spíše jsem se chtěl jen utvrdit v názoru, že to s duem Hřebejk-Jarchovský jde z kopce. Ale mýlil jsem se. Film samotný není sice nijak objevný, ale příjemně se na něj kouká a příjemně se i poslouchá (nejen hudba). :-) Herce bych tady nijak speciálně nerozebíral, až na jedinou výjimku, a tou je Jiří Schmitzer. Jeho podání Richarda, to je prostě... jedinečné. Kdyby kvůli ničemu jinému, tak aspoň kvůli němu tento film stojí za koukání. ()
Po delší době jsem byl se školou v kině. Sice jsem se u toho bavil, ale ne natolik jak to Hřebejk umí a dokáže prodat...herci hrají svoje role opravdu věrně, nejlíp na tom, ale je Jiří Schmitzer. To co on předváděl to se jen tak nevidí...Sice je v hercích napsaný i Čtvrtníček na kterého jsem se hodně těšil (však i jeho pár vteřinovými scénkami mě dokáže rozesmát), ale nevšiml jsem si ho tam. Příběh začíná celkem dobře, ale tak během půlku mu dochází síly a konec mi přišel naprosto odfláklej...Od Hřebejka rozhodně zklamání. Mimo to je tam úžasná scéna se Schmitzerem: Vysype odpadky Geislerový do postele...přiběhne maminka a ptá se Co se to tu stalo? Ty jsi zakop - a Schmitzer s přehledem odpoví Jo ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $19,300║Tržby Celosvetovo $1,491,168║ ()
Absolutně nechápu, o čem ten film byl (měl být). Jarchovského scénář vykazoval jistou míru chaotičnosti už při Horem pádem, nicméně tam z chaosu alespoň povstával jasný obsah a záměr, při sledování Krásky jsem už jaksi nestíhal myšlenkové pochody (jsou-li tam nějaké). Zmatené hemžení postav v neorganizovaném orloji "příběhu", který by se dal s jistou mírou arogance a hrubiánství shrnout do věty "staří emigranti jsou pozorní, ale stupidní český automechanik šoustá lépe". Geislerová v tradičně zvulgárnělé poloze, šaramantní Abrhám a žlučovitý Šmicer, dozajista snana o pestré panoptikum postav. Nicméně pouze poslední jmenovaný má v sobě přesvědčivost. Ostatní figury mi přišly jako pimprlata v nudné hře, prošpikované opravdu pěknou hudbou. Krom Jarchovského bych ještě rád poznamenal, že Hřebejkova firma spěje k naprostému úpadku. Pokud jsem v Pupendu i v Horem pádem pár zajímavých nápadu byl schopen najít, v Krásce už jsem o žádný nezakopl. ()
(Všem milovníkům Jana Hřebejka a českých filmů radím nečíst) Kráska v nesnázích je pro mě filmem v nesnázích. Přiznávám bez mučení a pouštění jakéhokoliv dalšího českého filmu (poslední roky druh nejhoršího mučení ...), že filmy Jana Hřebejka, nejsou moje krevní skupina. S jeho osobou ani kvalitami nemám problém, ale látka, kterou si vybírá a "natáčí", mě neoslovuje. To nezvládne ani "jako lehká ženská chovající se" Aňa Geislerová, jejichž výstřihy a lehké oblečení jsou pro mě zrovna to lepší z filmu:). Postavy ani příběh mě neoslovuje jak by měl a jen sleduji a s chladným odstupem sleduji "někoho, kdo mě vůbec nezajímá...". Neříkám, že to je chyba filmu, já v tom pravděpodobně nebudu nevinně, ale vynášení do nebes bych u Krásky v nesnázích opravdu neviděl rád. Snad jediná postava, která mě zaujala je otčím hraný Jiřím Schmitzerem, který je fantastický a podaný tak neuvěřitelně upřímně, že ho divák musí sledovat s chutí. Tak snad příště toho zaujme více. ()
Scénář: Petr Jarchovský .. Krásku v Nesnázích bych tak krutě neodsuzoval. Já odcházel z kina spokojený a podobná nálada panovala i v mém okolí. Scénář sice v příběhové kostře nenabízí pranic nového, protože „o sexu a penězích“ je na tomto světě úplně všechno, ale nesouhlasím s tím, že je to vyložený a dokonce trendy pokles pod nepovedený film Horem Pádem. Snímek drží pevně na nohou především dialogy. Dále herecké výkony většiny herců, byť jsou některé postavy nedopracované, ale s jistou a pochopitelnou motivací a taktéž formální stránka se skvělou kamerou a příjemnou hudbou. Najde se tu i obvyklá porce nejen konverzačního humoru a tzv. „čecháčkovských“ pravd o životě nás obyčejných.. 70%. ()
Velmi neotřelé a funkční spojení linie žánrů pokleslých románů pro ženy (červené knihovny) a psychologického dramatu. Čtvrtou hvězdičku dávám po seznámení se s bonusovými materiály na DVD disku, neboť tvůrci si zcela sebekriticky dovedli vybrat ten nejlepší možný scénář a dějové rozuzlení (snímek původně navíc obsahoval ještě linii detektivní a symbolickou, ze kterých nakonec zbyly jen torza a náznaky - např. písně Radůzy, jež v příběhu dříve fungovala jako významový protipól povrchní krásky atd.) a za strhující výkon Jiřího Schmitzera. Jeho postava sebestředného despoty patří k tomu nejlepšímu, co kdy bylo na českých plátnech iniciováno. Je pravda, že zbytek filmu tak unikátní a výjimečný není (zvláště scenáristická složka, některé postavy jednají bez zjevné motivace atd.), ale Hřebejk odvádí svůj vysoký standard, který jednou ocení až zpětný pohled, neboť jeho filmy budou patřit k těm, které budou dlouho cyklicky rotovat na obrazovkách českých televizí a v přehrávačích digitálních médií... ()
Hřebejk umí točit dobré filmy. S technickou stránkou si rozumí, herce si dokáže vybrat vždy ty pravé a většinou z nich dokáže vydolovat ty lepší výkony jejich kariér. Má talent na výběr náladotvorných písniček a zvládá na ně skvěle stříhat. Formu má vytříbenou. Vše zmíněné platí i o Krásce. A přesto to není dobrý snímek. Na vinně je jeden aspekt, který zbytečně drží Hřebejka u dna. Ano, jde o scénáristu Jarchovského. Nechci mu křivdit, stále je to machr na jednotlivé scény, především ty konfrontační. Ovšem scénář jako celek neumí. U Pelíšků a Musíme si pomáhat to ještě nebylo tak patrné. Pupendo, Želary, Cestu z města, Horem Pádem a nyní i Krásku v nesnázích však spolehlivě zabíjí. Ovšem je třeba uznat, že napsat takřka dvouhodinový film naprosto o ničem tak, že to není úplně do očí bijící, to již také chce kus talentu. Kráska je krásná na pohled i na poslech. Je perfektně zahraná. A je o ničem. Na jedno podívání příjemné, ale to je pro tvůrce Hřebejkových kvalit příliš málo. ()
Dalo se na to koukat, ale Hřebejk to totálně zpackal výběrem hudby, ta se do filmu nehodí. Rozhodně se na to už ale nepodívám znova. 50% ()
Vztahy v rodině, výčitky, vypjatost vztahů, lidská dramata, která vycházejí z problémů, jenž vyplívají ze života a možná je někdy bude řešit nebo již řeší každý znás. K dobru snímku připisuji schopnost nechat vyznít některé tragické situace komicky, ale kromě scény se sušenkami tu typicky komediální scénu nenacházím. A to právě dvojici autorů zazlívám, protože právě ta vypjatost vztahů mě v jejich podání zase tolik nebere. O tom, jestli někdo herecky vyčnívá bych si dovolil polemizovat. Dle mého je vše odvislé od napsaných dialogů ve scénáři. Každý z herců zde má svoji chvilku kdy vyčnívá a kdy zase v pozadí nechává vyniknout druhého. Bezesporu nejlepší dialogy má J.Schmitzer. Stejně tak nejlepšího scénaristu míval J.Hřebejk. Doufám, že se mu vrátí..... ()
Nějaký čas jsem se Krásce vyhýbal, protože jsem neměl sebemenší chuť zjistit, proč přesně se právě po tomhle filmu stal z Jana Hřebejka symbol úpadku českého dramatu. Ale náhoda tomu chtěla, že jsem nakonec zkusil. Rozumím pokusu o povýšení subžánru "dramatu od stolu", ale zůstává mi hlava stát nad manýrou ve vybrnkávaných ospalých písních. Hřebejk s Jarchovským si natočili film a měli pocit, že tentokrát už skutečně vyprávějí tu pravou současnost. Nepřipisují žádné vtipné figurky, nahlížejí do aktuálního obrazu života a diváci by přece měli jásat, jak scénář bez pardonu vidí národu do duše. A to, že se to nakonec tak úplně nestalo a divácká obec se seřadila od opatrných obdivovatelů až po posmívající se odpůrce, nějak nedokázali překonat. Což z mojí strany není soud, ale reakce na to, jak se Hřebejk bez ohledu na ohlasy diváků začal sám pasovat na blahosklonného mistra žánru, který nám přece dává to, co chceme. Proto dodnes nemůžu zapomenout na rozhovor, ve kterém se režisér vracel právě ke Krásce s argumenty, že ačkoli ji kritika strhala, tak on VÍ, že natočil dobrý film a že stvořit pravou, nefalšovanou a lidskou podívanou se srdcem je přece mnohem náročnější, "než si za obdrženou fůru peněz na počítači množit elfy". A to mě na celých Nesnázích nejvíc zaráží a mrzí. To, že ze sebe pan režisér při prvním náznaku kritiky a něčeho jiného než bezbřehých pelíškovských a pupendovských diváckých ovací stvořil karikaturu bezmála troškovského typu, kterou jsem mu dlouhé roky nedokázal a nechtěl sloupnout a i o dekádu později mi na něj občas probleskne. A proto je tak velké překvapení, když film skončí a při závěrečných titulcích celá ta bublina splaskne. Zůstane obyčejný film, ve kterém právě tenhle patriot tak nenápaditě sází písně Glena Hansarda mezi výstupy co nejabsurdněji nadávajícího Schmitzera a dávky smutně živočišného sexu. Neboli takové pravé čecháčkovské lhaní si do vlastní kapsy, do kterého by se ve svých filmech tak strašně rád strefoval. ()
Reklama