Obsahy(1)
Hra "S Pydlou v zádech" měla svou premiéru v Divadle Semafor 4.6.1981 a dočkala se téměř 500 repríz. Nyní po mnoha letech se legendární semaforská inscenace vrací zpět na divadelní prkna ... Postavička prostého lidového chytráka, který se zaplétá v šachové partii mocných, poskytuje vynikajícímu Josefu Dvořákovi prostor pro řadu brilantních klaunských čísel. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (49)
Absolutně dokonalý Josef Dvořák, tomuhle se říká divadelní zábava. Citát: "Milí generálové, ti z Vás, kteří umí psát, si budou dělat poznámky, no a většina si bude pamatovat." ()
Přiznám se ! Tenhle legendární záznam stejnojmenné divadelní hry Josefa Dvořáka jsem sem "protlačil" já :) .... Mám nahraných pár divadelních her, které se v televizní podobě objevily na obrazovkách ČT a i když jsou mezi nimi takové skvosty jako "Cimrmani", "Činoherák" apod., tak tahle mezi nimi stojí na prvním místě ! Pro ty, kteří si celý děj a texty nedají do souvislostí s dobou vzniku hry to možná nebude AŽ TAK vtipné (stejně bude :). Ti co zažili, se pobaví královsky.... Škoda, že pan Dvořák postupem času sklouznul k levnější zábavě, ale tady je v absolutní formě .... P.S. v hledišti jsou vidět známé osobnosti kulturního i sportovního života - např. Zátopkovi. ()
Tak tak, je to úžasný zážitek sledovat Josefa Dvořáka v akci, třeba když proloží hru přednáškou o umírání na jevišti - "levá noha basuje, pravá ruka čumí do prostoru". A těch odkazů, které mnohdy nabídla samozřejmá improvizace, a člověk si hned ochotně a rád dosazoval skryté významy. ()
Živelná vzpomínka na dobu, kdy Dvořák válcoval SeMaFor. Docela jsem z toho záznamu dostala chuť i na tu současnou podobu inscenace. Konečně, jestli má rajdu hrát Paulová nebo Hrubešová, to je vcelku jedno. Obě na to mají patent. ()
Josef Dvořák to sice zase přehání, jednou během holičské scény přímo nesnesitelně, ale i tak je ze všech nejlepší. ()
Mistrovský kousek z doby, kdy se hledalo všude a všechno, přestože nic a nikde nebylo. Vzpomínám si na své nesmírné erotické vzrušení, když jsem seděl v lóži divadla a pověstná erotická scéna Dvořáka s Paulovou se mi odehrávala doslova před očima...:-)) ()
Tak tohle mně přišlo úplně nesměšné. Tomu se může zasmát pouze dementní jedinec! ()
Snad s každou větou vtipná divadelní hra, u které jsem se teď bavil stejně jako kdysi. Excelentní Josef Dvořák si svou životní roli užívá na maximum, pere to do diváků s neuvěřitelnou energií a pokrývá prostor takovým množstvím humoru, že člověku téměř nedovoluje vydechnout (a tak dík za těch pár pěveckých čísel). Vždy když se na tuto jednu ze svých nejoblíbenějších her dívám, napadá mě, jaktože tenkrát, když se nesmělo nic, bylo všechno a dnes, kdy se může všechno, nic podobného nevzniká? Proč, když se člověk chce pobavit, musí sáhnout po dílech, které vznikaly za dob tvůrčí nesvobody? A vůbec, jak je možné, že něco takového v osmdesátých letech prošlo? Vždyť narážky a dvojsmysly trefující se do tehdejší reality padají do publika jedna za druhou a jsou víc než jen pikantním kořením, doslova celé představení povyšují na druhou. Zábava, ve které jsou dokonce i všechny ty ve skutečnosti hořké okamžiky neskutečně zábavné. Koukám, že tenhle komentář je tak trochu samý superlativ. No možná ze mě mluví tak trochu pamětník, který se s Pepou a Pydlou poprvé bavil už v těch osmdesátkách. ()
Neviděl jsem obnovené představení Divadelní společnosti Josefa Dvořáka, viděl jsem tenhle televizní záznam. Na svou dobu hodně odvážné představení (části o Japonsku, o právu na práci), o jehož původu v Semaforu nemám žádné informace, ale napíšu jediné. S Pydlou v zádech jako divadelní hra je strašná blbost, ovšem jako podklad pro Dvořákovo laškování s publikem to stačí. U Jany Paulové se nemůžu rozhodnout, jestli ještě mile hraje, nebo už přehrává, coby stále nadržená královna je ale opravdu legrační a k nejlepšímu českému ponormalizačnímu komikovi (jehož pitvoření v tomhle kusu si bez hanby dovolím přirovnat k výkonům Vlasty Buriana) se hodí. ()
Sranda, sranda, sranda. Mistr Dvořák mě opravdu dostal. Jen ta hudební čísla bych vystříhal. ()
Na Josefu Dvořákovi jsem byl v divadle dvakrát. Jednak na hře Jeppe z vršku a pak na Divotvorném hrnci. Ten mám radši ze zvukového záznamu s Janem Werichem, ale i tak jsem si to v divadle hodně užil. Ovšem nejlepší hra, jakou je možno vidět s Josefem Dvořákem (byť už jen v televizi) je jeho veleúspěšné a veleskvělé představení z osmdesátých let, hra S Pydlou v zádech. "Takový dva obrovský kopce to byly." "No to teda nevim, generále." "Tak, třeba maj lidi velkou vobrazovku." EDIT: Tak přeci jen jsem to nedlouho po napsání komentáře viděl naživo, jelikož Josef Dvořák tohle představení znovu oprášil. Bylo to fajn, ale bez Markéty Hrubešové (na kterou byl sice hezký pohled, ale hrála královnu strašně afektovaně) by to bylo ještě lepší. ()
Už kdysi dávno při prvním vidění jsem si na papír zapisoval nejlepší hlášky ("Gramotní si budou dělat poznámky, většina si bude pamatovat.") Od tý doby jsem to viděl několikrát a ještě častěji si opakovaně dávám fantastickou pasáž o umírání a Japoncích ("My máme právo na práci, voni musej dělat.") Nechápu, že při tak časté meziřádkové palbě do režimu to vůbec povolili (a ještě víc nechápu, že tenhle televizní záznam režíroval Evžen Sokolovský). Nadčasovou sdělnou hodnotu to má ale i dneska. V dobovém kontextu je S Pydlou v zádech nejlepším argumentem, proč se z Josefa Dvořáka v 80. letech stala všudypřítomná hvězda československého šoubyznysu. ()
To se nedá komentovat, to se musí vidět! A nyní máte možnost, od podzimu 2008 byla hra obnovena a mj. zde hraje Markéta Hrubešová ad. A Josef Dvořák jede na plné obrátky, jeho výkon je maximální! Je to hra o ničem a přesto o všem! Hlavně se nasmějete, až vás bude břicho bolet! ()
...podívejte se na mě! Jsem támhle zastřelenej, jo? Král mi zakázal rozmachovat ruce... já už se můžu jenom klanět! Tím končí Josef Dvořák geniální představení. A já se musím poklonit jemu. Rozesmát lidi není jednoduchý úkol. Rozesmávat je v kuse 2 hodiny, je ale skoro nadlidský úkol...a tady to jde lidi, tady to JDE:-) geniální představení. 100% ()
zdejší hodnocení nabízelo vyjímečný zážitek, což mi přišlo hned divný, protože hlavní protagonisté Dvořák s Paulovou mi nepřijdou zvlášť dobří. Přesto proč to nezkusit a poučit se, že? ;-) V době svého vzniku to mohlo být vyjímečné představení, protože zábavu komerčních televizí neznali. Už na základě toho to má ke kvalitě hodně daleko. Chybí tomu příběh a humor je založen na urážkách, sexuálních narážkách a improvizaci. Výsledkem je povrchní zábava smíchaná s nesmyslnými písničkami a hvězdičku to u mě nemůže dostat ani z nostalgie. Sorry [ PŘÍBĚH: 0 /// NÁLADA: 3 /// ART: 0 /// STYL: 0 /// CASTING: 0 (3*MAX) ] ()
Perfektní práce s diváky. Josef Dvořák ten text nemele, ale opravdu si každý kousek užívá, improvizuje a tu roli si užívá každým slovem. Je tam tolik ironie, dvojsmyslů, lehké erotiky. Divím se, že něco takového v té době povolily - je tam i hodně narážek na režim :-) J. Dvořák ke konci už chrlí tolik vtipů, že se vám odpad ucpe a mozek nestíhá výtečná komedie. Jana Paulová je opravdu sexy a krásně zpívá. ()
I když tam bylo spoustu odkazů na dobu, ve které jsem ještě byl na houbách a tudíž mi pointa unikala, královsky jsem se bavil. Pan Dvořák je veličina jak hrom. Škoda, že si pak kazil reputaci na nejmenované komerční televizi. ()
Tak na téhle hře jsem byl osobně a musím uznat že je fakt supr !! ()
Josef Dvořák byl vždy "pouze" lidový bavič, ale svou práci dělal dobře. Důkazem je tato hra, svědek jeho nejlepší formy. Místy je to trochu "uřvané", místy trochu vtíravé, ale většinou velmi dobré. I po letech jsem se na to znovu rád podíval...80% ()
Na poprvé sem se bavil královsky...stojí to ale a padá s Dvořákem ... ()
Reklama