Réžia:
Peter YatesScenár:
John MortimerKamera:
Gayne RescherHudba:
Quincy JonesHrajú:
Dustin Hoffman, Mia Farrow, Michael Tolan, Tyne Daly, Olympia Dukakis, Cleavon Little, Kristoffer Tabori, Carl Parker, Hy Anzell, Alix Elias, Richard Clarke (viac)Obsahy(1)
Je sobota ráno, kdesi v New Yorku. V malém mládeneckém bytě spí mladá dvojice. Seznámili se včera večer v přeplněném baru, když se spolu dali do řeči o právě uváděných filmech. Strávili spolu sice noc, ale ještě o sobě nic nevědí, dokonce ani neznají svá jména. Jako první se probudí dívka- Mary. Prohlédne si byt, snaží z něj poznat co nejvíce o jeho majiteli a mimo jiné si všimne, že mladík má, nebo měl, dívku jménem Ruth. Chlapec - John se mezitím také probudí a nenápadně pátrá po totožnosti dívky, se kterou právě spal. Také on zjistí, že dívka má nebo měla partnera, o mnoho staršího ženatého boháče Jamese. Pomalu se dávají do řeči a přestože se dívka po snídani chystá domů, nakonec zůstane, protože to, proč vlastně k Johnovi šla, byly gramodesky. Poslouchají a přitom si o sobě povídají další drobnosti, vzpomínají na své bývalé partnery, oba však zůstávají ve střehu, protože mají pocit, že by z toho setkání neradi dělali něco víc než jen pouhou náhodu.
Přesto se pozvání na snídani postupně mění v pozvání na oběd a další neurčité plány. A přestože se nakonec pohádají a rozejdou, je jisté, že dlouho bez sebe nevydrží a než se den nachýlí ke konci, opět se sejdou.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (83)
Nepochybně jeden z těch vynikajících a pro mne nezapomenutelných vztahových příběhů z konce šedesátých let, s jemně psychologicky laděným dobovým námětem, klidným, přemýšlivým, až váhavě plynoucím tak, jako hovor těch dvou mladých lidí, co se jednoho pozdního večera setkali v baru, v místě kam ani jeden z nich obyčejně za rozptýlením nechodil, až jejich rozhodnutí uniknout a odpoutat se bez nějakého cíle od svých v kolejích vyjetých životů, bez očekávání, bez nějaké toužebné naděje, jen tak, je tam oba, Johna a Mary, přivedlo, snad právě proto bylo to letmé seznámení tak okouzlující, z večera se v ubíhajícím čase stala noc a po ní i ráno se společným probuzením v posteli u Johna v bytě, a tak jsme uvedeni do situace plné váhání a rozpaků, vždyť ti dva o sobě vlastně nic neví a přitom se během pár hodin tak důvěrně sblížili, vše může rychle skončit, jen zaklapnutím dveří bytu za odcházející Mary, a nebo ne, naopak se s ubíhajícími minutami pozvolna rozvíjet, trochu nesměle a s opatrností, vnímavě ohleduplně ke křehkosti toho, co si oba tak zřetelně uvědomují, nemuseli by být náhle v životě už sami, vždyť možná právě dostali tu, tak vzácnou příležitost vyplnit samotu někým, koho by už nemuseli nikdy potkat, opravdu nádherné, tak něžně citlivé dílo, s trvale vysokou hodnotou obsahu i ztvárnění, moc rád se k němu vracím a jistě i nadále budu. ()
Konverzační nenápadný film, při jehož sledování se téměř zastaví čas.Film sám o sobě celkem průměrný, ale výkon Dustina Hoffmana vynikající! ()
Režisér Yates měl zřejmě ještě plnou hlavu Zvětšeniny, Hebké kůže a něčeho dalšího, mě neznámého, a vytvořil tento sympatický snímek s krásnou Mia Farrow. Na filmu je znát, že vychází z literární předlohy, kterou se snaží převést pomocí flashbacků, snových a rozjímacích sekvencí a krátkých vnitřních promluv postav, které utvářejí doplňující dialog. Všechny tyto prostředky neustále přerušují vyprávění a pozorovateli vysvětlují stavy oněch dvou. Význam filmu dává věta v rozhovoru o filmu, na kterém byla Mary s přáteli. John říká něco ve smyslu: "Byla to symbolika o moderní společnosti." Možná, že zde padlo i slovo odcizení. Tím vlastně komentuje film, ve kterém právě hraje (Mary později říká, že se jí ten film vlastně stejně nelíbil - zajímavá ironie). V jedné z pozdějších scén, kdy si John představuje, že šel opravdu na ten mejdan, mu Ruth říká, že od něj stejně každá holka po nějaké době uteče, protože mu na ní začnou vadit různé drobnosti. John se tedy vypraví Mary hledat. Yates nejspíš ukazuje, že klíč, který pomůže odstranit odcizení a udržovat vztahy (v tom daleko nejobecnějším smyslu) v moderní společnosti je na naší straně. ()
Vážení přátelé... celé je to jakési chladně upocené, neživé, neživoucí... Upachtěné ne příliž uvěřitelné dialogy, což je samozřejmě problém u filmu který je postaven právě na nich... To nezachrání ani sebelepší herci, když není co hrát... Kdo viděl trochu mladší "Před úsvitem" musí mi dát za pravdu... ()
Dnes klasické filmové dielo s D.Hoffmanom. 55%. ()
Je to prijemne, ale take trochu zdlouhave a predevsim pak, priste jedine BEZ DABINGU. ()
Krásný film, příjemný, humorný a inteligentní. Dovede si představit, jak by to vypadalo, kdyby se to natočilo dnes? ()
Natočit Bullitův případ a pak hned toto... :-D ()
Moc důvěru jsem k tomu filmu neměl, ale nakonec se z toho vyklubala moc fajn civilní vztahovka. On a ona se spolu vyspí, probudí se a začínají se doopravdy seznamovat. A nechybí nic - počáteční rozpaky a snaha se druhému vyhnout, nenápadné vyzvídání, občas humor, občas někdo řekne něco trapného. Do toho flashbacky na jejich seznámení v baru i vzpomínky na jejich předchozí vztahy/nevztahy a za tím vším postupně rodící se city během jednoho upršeného odpoledne. K tomu k sežrání roztomilá Mia Farrow s pěknou prdelkou :) a solidní začínající Hoffman, ze kterého díkybohu tvůrci nedělají studenta jak v Absolventovi. Malý, nenápadný, ale moc hezký film. ()
Konverzacni drama o dvojici mladych clovicku po spolecne stravene noci. Excelentni herecke vykony a scenar. 75% ()
Film mě zrovna moc neuchvátil, nicméně jistý kouzlo má. ()
Velmi zajímavě se v tomto filmu prolíná přitomnost, se vzpomínkami, možnou budoucností a myšlenkami hlavních postav. Jednoduchá, příjemná a odpočinková komedie, která vypráví o dvou lidech, kteří se po společně strávené noci snaží poznat a u nichž postupem času vzniká silné pouto. Je to film, který neoslní ale i neurazí. ()
Jemně intimní a vypovídající film o niterném světě obou mladých lidí. Anonymní sex střídá zvědavost, kdo je ten druhý zač. Svět žen a mužů autor vystihl velmi dobře. A ty soudy a otázky, které si kladli oba hrdinové v duchu, to nemělo chybu. Mia Farrow byla neskutečně nádherná, Dustin Hoffman neodpovídal klasickému typu muže, co spí s ženskými na potkání. Navíc jeho byt skýtal tolik prostoru a atypických koutků, že by se tam vlezla spousta ženské krásy. Což ovšem naplnila zcela a beze zbytku Mia. Jejich partneři jim nemohli dát to, co si mohli dát sami sobě. A to souznění a skromnost. Na to, jak je film starý, námět je stále aktuální. Lidi se trápí a milují stejně. Zkrátka nadčasovka. ()
Velké překvapení, milý konverzační film, kde excelují mladí Hoffman a Farrow, kteří k sobě najdou cestu i přes počáteční rozpaky. Po scenáristické stránce opravdu vypilováno. ()
Mám rád jejich samomluvu, po první noci :-) PS Nevím proč, ale vždycky si, po tomhle filmu, vzpomenu na "Frankie a Johnny". ()
Subtilní a krásný film s vynikajícími herci v hlavních rolích. ()
Božská Mia ve 24 letech... Krom toho i celkově hezký film o lásce dvou sympatických lidí s lakonickým happy-endem. Ale to máme přeci rádi, když to klapne, ne? ()
Tenhle film měl stát na Hoffmanovi, Farrow a scénáři. První dva odvedli, co mohli, Hoffman svého konzervativního mladíka i Farrow svou hippie presentují naprosto civilně a uvěřitelně (v kontrastu s jejich nedávnými stylizovanými rolemi v Rosemary má dětátko resp. Midnight Cowboy), scénář je však až trochu moc banální a nezanechá žádný hluboký dojem. Prostě příběh o mileneckém vztahu na jednu noc a jeho možném pokračování v New Yorku v roce 1969. Osobně mám filmy z přelomu 60. + 70. let hodně rád (a New York, to v každém případě!) , dávám tedy lehce lepší hodnocení, než by se leckomu mohlo zdát patřičné.. ()
Malá, skoro komorná konverzačka :) každopádne vtipná. ()
Príjemná vzťahovka s dvomi vysoko sympatickými hercami. Dosť sa mi páčili vnútorné monológy oboch a priznám sa, že do Mary by som sa hneď zaľubila aj ja:) ()
Reklama