Epizódy(38)
-
Ahiru to ódži-sama: Der Nussknacker - Blumenwalzer (E01)
-
Kokoro no kakera: Schwanensee - Scène finale (E02)
-
Princess no čikai: Dornröschen - Panorama (E03)
-
ジゼル ~Giselle~ (E04)
-
Himacuri no joru: Bilder einer Ausstellung - Die Katakomben (E05)
-
Jume miru Aurora: Dornröschen - Prolog (E06)
-
Karasu-hime: An der schönen blauen Donau (E07)
-
Senši no izumi: Fantasie-Ouvertüre zu "Romeo und Julia" (E08)
-
Kuroi kucu: Bilder einer Ausstellung - Alten Schloß (E09)
-
Cinderella: Aschenbrödel - Walzer-Coda (E10)
-
ラ・シルフィード ~La Sylphide~ (E11)
-
Jami no utage: Scheherazade (E12)
-
Hakučó no mizuumi: Schwanensee (E13)
-
Ógarasu: Blumenwalzer (E14)
-
Ógarasu (Kóhen): Blumenwalzer (E15)
-
コッペリア ~Coppelia~ (E16)
-
Coppelia (Kóhen) (E17)
-
Otome no Inori: Gebet einer Jungfrau (E18)
-
Otome no inori (Kóhen): Gebet einer Jungfrau (E19)
-
Cumi to bacu: Carmen Aragonaise (E20)
-
Cumi to bacu (Kóhen): Carmen Aragonaise (E21)
-
Samajoeru kiši: Egmont Ouvertüre (E22)
-
Samajoeru kiši (Kóhen): Egmont Ouvertüre (E23)
-
Manacu no jo no jume: Ein Sommernachtstraum (E24)
-
Manacu no jo no jume (Kóhen): Ein Sommernachtstraum (E25)
-
Wasurerareta Monogatari: Die verkaufte Braut (E26)
-
Wasurareta monogatari (Kóhen): Die verkaufte Braut (E27)
-
Cumugu monotači: Lieder ohne Worte (E28)
-
Cumugu monotači (Kóhen): Lieder ohne Worte (E29)
-
Iši no kanmuri: Das große Tor von Kiew (E30)
Obsahy(1)
Ahiru, malé obyčejné káčátko, přistoupí na návrh Drosselmayera, podivného a štěstí nepřejícího vypravěče, a stane se díky kouzelnému náhrdelníku nejen poněkud potřeštěnou a nepříliš dobrou studentkou baletu, ale také důležitou postavou příběhu princeznou Tutu. Motivem k tak závažnému kroku kačenky je láska k princi. Princ Mytho však nic necítí, neboť před lety obětoval své srdce v boji s Havranem, a jediný, kdo má moc srdce vrátit, je právě Tutu. Aby to nebylo málo, Havran má znovu povstat v okamžiku, kdy Mytho získá zpět své srdce a Tutu nesmí vyznat svou lásku k princi, jinak se promění v záblesk světla. Rádoby pohádkový příběh plný zvratů a baletu si zaslouží pozornost i po stránce animační. Hlavním trumfem seriálu, kterým vybočuje, je však baletní hudba. V průběhu příběhu zazní nejen Čajkovského Louskáček (jak naznačuje Drosselmayer) a Labutí jezero, ale i některé části Wagnerových děl, a to vždy v souladu s dějem příběhu. (Mantis)
(viac)Recenzie (19)
Princess Tutu je dost stylové anime - stojí na úžasné hudbě (nejznámější balety a sem tam něco z klasiky navíc) a výrazové síle tance, což rozhodně není obvyklé. Aby u toho vydrželo i mladší publikum, tluče se to bohužel občas s uječenou komedií, což sice má své svébytné kouzlo (hlavně v kontrastu:P), ale osobně bych se bez těch dvou puberťaček v pohodě obešel. S těmi dětmi trochu souvisí, že tu vystupují i zvířata (obzvlášť baletní mistr Neko-sensei je frajer jak pes;)) - to má ovšem svůj příběhový význam, takže s tím nemám naprosto žádný problém, i když jimi předváděný humor je prostý jako rozhovor s libovolným fotbalovým reprezentantem. Nosnou myšlenkou překvapivě není baletní příběh lásky káčete a prince, který přišel v boji s krutým monstrhavranem o své srdce, ale je to samotný pojem příběhu a jeho utváření. Ke konci seriálu tak pochopíte, že cokoliv vám mohlo být divné nebo to nemělo logický smysl (například princův věk), je naprosto v pořádku. Postavy se velmi pěkně vyvíjejí a jednotlivé kapitoly zručně filozofují o obsahu "pohádek", o tom, jak vznikají a mění se jedna ve druhou. Je to prostě fantasy v tom smyslu, že je to celé o fantazii, a jelikož jsem přistoupil na formu i obsah, oceňuju Princess Tutu (ke které mě mimochodem přivedlo famózní AMVčko, vítěz to Animefestu 2008) osmdesáti procenty. Výš bych šel, kdyby se tvůrci rozhodli celé to trochu oddětštit a žánrově vyhranit - temné a emotivní je to v posledních epizodách jednotlivých sérií dost i v té podobě, v jaké to je;) Takže ještě jednou - dávám 80%. ()
Děj - Ahiru, ošklivé káčátko a nešikovná baletka bezmezně miluje Prince, Mythose. Princ však nemá srdce, neboť ho rozbil na kusy, aby za hranicemi města s pomocí oněch kusů spoutal mocného děsivého havrana. Ahiru nicméně získá moc proměnit se v krásnou princeznu balerínu Tutu a s touto mocí začíná kousek po kousku vracet princi srdce. Navzdory tajemnému Fakiovi (Fakirovi), navdory princově dívce Rue (Ruu). Ahiru je však prorokováno, že až princ získá srdce zpátky, zmizí Tutu i Ahiru a zůstane jen káčátko. A navíc začíná sílit moc havrana. V pozadí zatím všechny příběhy spřádá geniální, ale šílený spisovatel Drosselmeyer, který tvoří i dlouho potom, co zemřel. Poznámky k ději - Tutu je anime, které mě příjemně překvapilo. Výtvarný styl, hlavně kresba postav, a děj prvních asi šesti dílů naznačuje, že půjde o čistokrevnou pohádku pro děti, nicméně tomu tak IMHO není. Vše se zde zpočátku děje dle schematu, Ahiru najde, kde je kousek srdce, Ahiru bojuje o onen kus, zvítězí a vrací ho princi. V jistou chvíli je však tento řetěz přerušen a seriál potemní, děj se zkomplikuje, úloha jednotlivých postav znejasní. Nebudu spoilovat jak konkrétně. Psychologie postav a jejich vztahy - V tomto ohledu sice nezachází seriál do nějakých hlubokých psychologických studií, ale vývoje postav a jejich vztahů se dočkáme. Některé proměny, jak postav, tak vztahů, budou docela zásadní a při tom všem logické. Víc ale neprozradím. Balet - Hudbu z Tutu jste už určitě někdy slyšeli, neboť jsou zde použity výhradně kusy mistrů vážné hudby, z velké části baletní. Hudba ovšem není použita jen sama o sobě, celé scény jsou pojaty "baletně". Baletem jsou souboje o kusy princova srdce, baletem je kdeco. Balet tohle anime prostupuje. Dle mých naprosto mizerných znalostí baletu soudím, že na Tutu musel dělat někdo, kdo baletu aspoň trošku rozumí. To jest o dost více než já. Shrnutí - Když to vezmu kolem a kolem, tak přes počáteční odpor se mi Pricezna Tutu líbila a dávám lepší ****. ()
Možná budu trochu spoileroidní, ale nemůžu si pomoct... už na začátku jsem si řekla, že jestli spolu nebudou, tak tomu uberu jednu hvězdičku a co - stalo se. To mě deptá, opravdu snad není jiný příběh, kde bych dvě tak přála, aby byli spolu, jasně, je to happy ending, ale ne pro mě. Yabai! No, ale klidnim hormon - hudba byla nádherná, sem mi přišly některý ty díly dost podobný, ale tak šlo o vracení srdce nebo zachraňování nevinných srdcí, tak co... Neko-sensei byl skvělej. Ahiru príma, óji-sama mě pěkně sral, Rue mi byla putná a Fakir byl můj oblíbenec :-) Ale ještě jednou: ta hudba byl výtečná, jakpak by taky nebyla, že? Každý ten motiv... prostě... už jen kvůli tomu to stojí za to, připomenou si klasiky a třeba zajít na balet. ()
Záznam rozhovoru dvou uživatelů CSFD: „Musím říct, že žádné jiné dílo ve mně nevyvolalo nikdy větší podezření, že by mě možná ten balet mohl bavit, než Tutu. Ale podezření je jen podezření...“ „To chápu, já již návštěvu baletu plánuji:-)“ „Díky Tutu?“ „Ano.“ Přílišná a místy neúspěšná snaha o vtipnost poněkud sráží cca první polovinu první a především druhé kapitoly, jejíž první polovina je i z hlediska děje nejméně zajímavá a působila na mě docela jednotvárně, nicméně závěry obou kapitol jsou parádní. Má na tom zásluhu především příběh, který je velmi dobrý obsahově a úžasný zpracováním a pojetím. Když se k tomu přičte nádherné vizuální zpracování a fantastická hudba, výsledkem je jedna z nejlepších osmiček, jakou jsem kdy udělil. 8+/10 ()
Máte rádi pohádky? A co teprve pohádky, které se promění do temného fantasy? Hlavní hrdinka je Ahiru, která miluje prince Mytha, udělá všechno možné, aby mu vrátila srdce, ale nebude to mít snadné. Princův přítel Fakir jí moc nevěří, Rue nárokuje Mytha pro sebe a ještě je tu princezna Claire. Nepřejícný vypravěč Drosselmayer, jak si s tím vším poradí? Pomůže jí vůbec někdo? Nechci dále vyzrazovat příběh je výborně vystavěný a někdy zatraceně překvapivý, každý má nějakou minulost a něco, co by raději zapomněl. Vše se řádně zamotá a zkomplikuje ano půjde všem o život! Postavy tu rozhodně určitým vývojem projdou, působí mile a sympaticky aspoň většina z nich. I přes komediální a pohádkový nádech prvních dílů nám atmosféra potemní, i když tu bude Neko-sensei a jiné sranda postavy. Dozvíme se něco typického o důležitých emocí a na začátku skoro každé epizody jsou krátké pohádky, kde u většiny jistě ponaučení znáte. Největší zbraní je však pojetí vizuálně hudební. Kresba je moc pěkná a pohádková, ale není to nic kýčovitého ani přehnaně jednoduchého. Navíc krásná stylizace neurčitého německého města se středověkým jádrem a pěkná krajinka okolo. A prim tu drží také hudba vybraná z různých oper, baletů, klasiky obecně, neboť balet je celým dílem prostoupen. Ztvárnit souboje pomocí baletu, to tu ještě nebylo! Spojení obrazu, tance, hudby je tak dokonalé, že nemám slov. Zejména díl 13, Wagnerův Lohengrin a Čajkovského Labutí jezero jsou tu tak nádherně synchronizovány s obrazem, že jsem si to pouštěl několikrát, prostě estetický orgasmus. Ale i ostatní muzika je výborná Strauss Na krásném modrém Dunaji, Bartholdy, Prokofjev a jeho balet Romeo a Julie, další skladby Wagnera a Čajkovského i jiných autorů. Naprosto mě to strhlo, přistihl jsem se, jak si melodie opakuju, případně v duchu diriguju, nemluvě o napodobování baletních póz. Na některých místech jsem byl fakt dojat příběhem a atmosférou. A ano také plánuju návštěvu baletu. Něco tak originálního jako Princess Tutu nenajdete. Nedat pět hvězdiček by byl zločin. ()
První kapitola: velmi silné ***. Druhá kapitola: *. Nerad dávám nízké hodnocení seriálu v jistém směru hodně originálnímu, ale druhá kapitola je natolik ubohá, že celku nemohu dát stejné hvězdičkové hodnocení jako samostatné kapitole první. Než bych se tu pohoršoval nad konkrétnostmi (a že bych měl nad čím, kupř. hned k několika hlavním protagonistům necítím nic než zášť), nechám promluvit poesii, konkrétně Subjektivovu báseň, kterou složil v reakci na mé stížnosti do pošty. / / / / / Tvé srdce je chladný led, / vždyť nenávidíš celý svět; / tvé srdce je amfibol, / nezná lásku ani bol; / tvé srdce je šutru kus, / hnus, hnus, hnus, hnus, hnus; / tvé srdce je serpentinit, / nebudu se s tebou špinit. / / / / / Silné **. ()
Celkově to bylo takové Ťu ťu ňu ňu :) ()
na Miyazakiho to nemá, ale aj tak sa mi páčilo to spracovanie :) A tá hudba tam bola vložená dobre :) Ma to naladilo na Čajkovského, ešte treba zohnať nejaké jeho CD :) ()
Taková krása, že to nedokážu slovy vyjádřit ;-) ()
Princess Tutu je obsahuje poměrně hodně originálních prvků - celkové výtvarné pojetí je překvapivé, příběh, prostředí, hudba a vývoj postav jsou rozhodně netradiční, což je vzhledem k tomu, že se v anime zápletky dost často opakují (a vyvařují do mrtě) opravdu ověžující. Klišé tu sice také jsou (hledání střípků), ale myslím, že se tvůrcům přesně podařilo najít skvělou kombinaci tradičního příběhu, který anime potřebuje (jinak by to ani nebylo anime), a originality, díky čemuž si můžete říct, že takhle zajímavé anime jste už dlouho neviděli. To "něco navíc" je důležité - klasická anime zápletka může být zpracována tak dobře (tj. vše se valí dopředu, vy se dobře bavíte, a to, že děj je nic moc v podstatě nevnímáte), že se vám seriál líbí, ale pro větší spokojenost je - aspoň pro mě - důležité, aby mě oslovil i po příběhové stránce a také prostředím. Pět hvězdiček. ()
Ztvárnění dokonalé - animace (hlavně při tanečních scénách), hudba i výkon všech seiyuu. Děj by ale imo potřeboval trochu okořenit. Nevyložte si to špatně, docela mě to bavilo a měl jsem rád skoro všechny hrdiny. Jen mi jednotlivé díly připadaly až přílliš stereotypní, někdy jsem měl dokonce pocit jakéhosi deja vu - to hlavně když se anime blížilo ke konci první půle. Ano, později se to zlepšilo, ukázalo se že nic není jak se zdá, vznikla spousta zvratů, atd, atd, dokonalé to ale určitě nebylo. Ahiru bylo naštěstí zábavně sledovat pořád. Mimochodem, docela bych si teď i zašel na balet! 7/10 ()
Bylo to hezké a zajímavé a vizuálně nádherné... ale příběh pravda nudil a drhl a Ahiru uměla být neskutečně otravná, Myuuto na zabití, Rue nemastná neslaná (a ve finále your typical bitch, co dostane vše - doslova). Jediný, kdo mě snad aspoň trochu zaujal, byl překvapivě Fakir a sám tvůrce onoho příběhu/světa. Hodnocení mám někde na rozhraní 6-7/10. Zajímavý námět, ale neustále opakování scény Ahiru coby přeměny na Princeznu Tutu bylo po čase na nervylezoucí a možná proto jsem ten krátký seriál sledovala téměř celou věčnost po dobu jednoho týdnu... ()
Dalsi povedene motivacni anime. Nikdy bych neveril, ze mi bude nekdy hopsani v baletu davat smysl. ()
Když se původní téměř dětské mahó-šódžó někdy v pátém, šestém díle pomalu ale jistě změnilo v poměrně temnou fantasy, tak mě to chytlo a nepustilo. Na balet se už samozřejmě také chystám. ()
"Princ, který nemá srdce a nedokáže milovat. Rytíř, který se bojí smrti. Zlosyn, který se neumí rozhodnout. Princezna, která nesmí vyjádřit svou lásku." Tak trochu jinak pojatá pohádka o zakletém princi a princezně, která ho musí vysvobodit. Všechno totiž není tak jednoduché, jak se zpočátku zdá, a porazit zlo ještě zdaleka není výhra. Protivník se totiž může skrývat i tam, kde byste ho nikdy nečekali... Celé se to odehrává v prostředí baletní školy (a nejen tam), takže se tančí prakticky kdekoliv, kde je to možné – tancem se řeší dokonce i situace, kde by jiní vytasili zbraně. Vůbec se tu nachází hodně originálních prvků, spousta zajímavých zvratů (myslím že konec nečekal nikdo), úžasné taneční scény a neko-sensei :) Pátá hvězdička je za (podle mě) geniální postavu Drosselmayera. ()
Nádhera. Ale až do poslední chvíle jsem doufala v jiný konec... i když tenhle asi dával největší smysl. ()
Byla jsem rozpolcená mezi 3* a 4*, ale nakonec se kloním k těm čtyřem. Vždyť kolikrát se vám stane, že ve vás animovaný seriál vyvolá touhu jít se podívat do divadla na balet? Hudba byla opravdu nádherná. Občas jsem měla pocit, že některé epizody spadají do stereotypu, ale ten konec byl parádní. Ne jak bych si ho přála, ale i tak parádní. Hlavně některé věci jsem úplně nečekala. Z čeho jsem nebyla nadšená, byl princ. Celou dobu byl spíš za nesvéprávnou oběť než cokoli jiného. Taky neko-sensei mě ze začátku celkem dost děsil. Možná jsem předpojatá, ale já si opravdu myslím, že zvířata by baletit neměla. ()
Do toho šiesteho dielu som mal divné pocity, mravcožrút. tučniak, mačka....Predýchal som to. Neskôr som od toho oči neodtrhol. Krásna hudba, jednoduchý ale pritom skvelý dej. Zaslúži si 5* . ()
Krásné výtvarné zpracování, nádherná klasická hudba a originálně pojatý děj. Co z počátku vypadá jako klasická "magical girl", se promění v úchvatný příběh, který dokazuje, že vývoj postav se může vztahovat i na naivní hlavní hrdinku, v našem případě kachnu. Nejde si všechny zúčastněné neoblíbit, hlavně Ahiru a Fakira. Hned po skončení jsem chtěla dát ****, ale rozleželo se mi to v hlavě, hlavně když srovnám s ostatními anime nebo seriály obecně. Princess Tutu má neobyčejnou vnitřní soudržnost a duši, díky kterým si svých pět hvězd zaslouží. Rozhodně se dostala do mého TOP 5 anime. ()
Reklama