Réžia:
Jiří MenzelScenár:
Jiří MenzelKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Aleš BřezinaHrajú:
Ivan Barnev, Oldřich Kaiser, Julia Jentsch, Zuzana Fialová, Milan Lasica, Marián Labuda st., Martin Huba, Josef Abrhám, Jiří Lábus, Jaromír Dulava (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
Ústrednou témou filmovej adaptácie slávneho Hrabalovho románu je životná cesta čašníka, neskôr hoteliera a nakoniec cestára v čase politických zvratov v prvej polovici dvadsiateho storočia. Jan Dítě (od 18 do 38 rokov Ivan Barnev, potom Oldřich Kaiser), lebo o ňom je reč, niekoľkokrát v živote pocíti, ako ním druhí opovrhujú - nielen pre malý vzrast a to, že vyrastal ako odložené dieťa, ale tiež pre sympatie k Nemcom a pre svojskú životnú filozofiu. Nikdy však nezatrpkol, neživil v sebe nenávisť a nechcel sa pomstiť. Má totiž svoje sny! Túži po bohatstve, uznaní vo svojej profesii, po milujúcej žene... A hoci sa mu všetkého dostáva, je to len nakrátko - nie je totiž uznaný ani ako árijec, ani ako milionár... (TV Doma)
(viac)Recenzie (831)
8/10 Myslím, že Obsluhoval jsem anglického krále je na čsfd značně podceňován. Porovnávat knihu a film v tomto případě dost dobře nejde. Něco holt zfilmovat jednoduše nejde. ()
4,5* ()
Od Bohumila Hrabala jsem zatím nic nepřečetl, zato jsem viděl dost filmů Jiřího Menzela. Tenhle i když špatný určitě není, je asi bohužel nejslabší. ()
Miluji Menzelovy úžasné filmy, ale to, co bylo vytvořeno v tomto filmu, je velmi nešťastné a podivné. Jak již zde bylo napsáno, tento film i mne doslova urážel… Pane Menzel, kde se poděla krása Postřižin, Slavností sněženek a dalších kouzelných filmů? Obsluhoval jsem anglického krále je velmi vulgární a nevkusný počin velkého režiséra. ()
Mám-li hodnotit čistě film, pak je to něco kolem 3* a dvě hodiny příjemného posezení v kině. Kdybych však hodnotil, jak dopadla adaptace slavné prózy, musel bych klesnout minimálně o stupeň níž. Ona předloha totiž není vždy tak příjemná, jak nám to naservíroval Menzel svým typickým poeticko-nostalgickým stylem, nýbrž se jedná o otevřenou a nic nezamlčující zpověď člověka balancující svůj dosavadní život. Menzel boduje zejména první půlkou zobrazující dobu 1. republiky. Noblesní prostředí a komediálně laděné příhody pingla Jana Dítěte je pro Menzelův styl jako šité na míru a režisér několika osvěžujícími nápady i smyslným snímáním ženské krásy dokazuje, že ještě nepatří do starého železa. Nicméně pro Menzela by asi bylo nejlepší, kdyby do příběhu nevstoupily historické zvraty. Byl jsem zvědavý, jak si poradí s velmi otevřenou částí knihy z nacistické okupace. Určitě zde byl velký potenciál, režisér si však dál "poetizuje", život za Protektorátu takřka idaelizuje (!), potenciálně silné scény zůstaly na půli cesty (např. když se Dítě pokouší o vzorek semene, zatímco rozhlas mu oznamuje jména popravených vlastenců) a všechny ostré, provokativní hrany obrousil a upravil do nefungujícího naleštěného tvaru (např. zatímco v knize je napsáno, že Líza Jana "brutálně vysála", film se omezí pouze na tupé Barnevovo vzdychání). Šance na progresi byla zmařena utěkem do vod líbivosti. Režisérovo tápaní, jak uchopit tuto část, podtrhuje jazyková hybridizace, kdy Němci často mluví německy a pak to samé řeknou češtinou s výrazným přízvukem, zato gramaticky správně. Menzel jako by se bál užít titulků... Je škoda, že režisér odmítá novátorství, takhle to bylo celkem příjemné připomenutí české kinematografie 60. let, ale nic moc víc. Menzelův comeback není zdaleko tak oslnivý, jak mohl být. Na závěr ještě pár slov k hlavním hercům: Oldřich Kaiser nakonec nedostal šanci naplno předvést svůj herecký um, neboť jeho postava v podstatě pouze vzpomíná a Ivan Barnev je spíše nepříjemným překvapením, protože kromě trocha toho pitvoření nepředvedl takřka nic a ve vážných polohách je úplně ztracený. ()
Jedna hvězda za Čtvrtníčka(kterého mám jako herce rád) a za pár vizuálně povedených záběrů...jinak...co je to za kravinu? Další stupidní výplod české kinematografie, který se řadí mezi podprůměrné...achjo...Dávám 15% ()
Velmi příjemné dvě hodiny v kině (nebýt těch prokletých sedaček), Menzel v první polovině vykreslil takovou atmosféru 30. let, že do ní člověka doslova vtáhl a díky mnoha nápaditým motivům (a decentní erotice) film rozhodně ani chviličku nenudil. Přesto však druhá půlka působila trošku odtrženě od celku a Menzelova poetika jakoby se trochu stáhla do ústraní a vše jakoby skákalo z jedné scény na druhou. PI tak však jde v dnešní době o výjimečné dílo s neopakovatelným rukopisem, pečlivě vybranými herci a takovou měrou nostalgie, že člověk nemůže odtrhnout oči z plátna. A navíc jsem poprvé zažil kino naplněné k prasknutí, což si tento film určitě plnou měrou zasloužil. škoda jen, že Menzel vynechal některé pasáže z knihy, které by mohli dát filmu temnější podtóny - výsledek je spíš líbezná pohlednice těžké doby, která však možná v dnešní době působí takřka étericky. ()
podarena roadtrip zivotom jedneho vrchneho, kt. pozazival toho veru neurekom. a veru je to cele podane komicky ako aj hlavna postava a vedlajsich , ci uz bizarnych alebo rojkovskych person. potesia slovaci, hudba, ale nic velkeho a zazracneho sa nedeje... ()
Nejsem sice nějaký expert na tvorbu Jiřího Menzela ale všechny jeho základní filmy (kromě Skřivánků na niti) jsem dosud snad již alespoň jednou viděl. Před pár dny nás tento velký režisér opustil a bylo mi ctí si ho připomenout jeho posledním zpracováním knížky Bohumila Hrabala, kterou jsem tedy opět nečetl, takže nemohu srovnávat. Ale ten literální styl je ve filmu dost vidět a hlavní slovo zde má prakticky vypraveč jakožto stárnoucí hlavní postava Dítě. Což mi ale až tak moc nevadilo stejně jako lehce klipovité podání a pomalejší tempo. Vlastně to zpočátku bylo celé dost příjemné a i když se Menzelova poetika už za ta léta posunula jinam, pořád se je jeho příjemně sledoval a nabízel řadu krásných záběru, které mnohdy ani nevypadaly na českou produkci. I příběh o střídání pracovišť, lásek a touze zbohatnout jednoho čísnička napříč první polovinou 20.století mě zpočátku dost bavil a neměl jsem si na co stěžovat. Ve druhé polovině se ale projevilo, že hlavní postava (ačkoliv je asi záměrně tragikomická) je na poetický film moc nesympatická a přátelí se klidně i s nacisty, což jsem dokázal zkousnou těžko. Nablbý výraz pro českého diváka neznamého předabovaného Ivana Barneva ničemu moc nepomáha a tak to herecky musí zachraňovat Oldřich Kaiser jakožto jeho starší verze a různí spolehliví herci ve vedlejších rolích. A když tak nějak váhám nad hodnocením, tak možná dokonce dokážu svou menší averzi vůči hlavnímu hrdinovi překonat, protože je na druhou stranu jeho příběh zajímavý a dost o české povaze vypovída. A navzdory mnoha recenzím si myslím, že Menzel sice nenatočil druhé Postřižiny nebo Slavnosti sněženek ale pěkný film určitě a byla by škoda ho hodit do průměrného hodnocení. ()
bohužel prázdné a bez duše...hrabala nemusim, ale nějaký duch v jeho knihách vždycky byl a menzelovi se podařilo jej dostat do Skřivánků na niti a Slavností sněženek..na Obsluhoval jsem anglického krále se ducha již nedostalo ()
Předlohu jsem bohužel nečetl, ale dal bych ruku do ohně za to, že Hrabal chtěl na životu "malého" člověka ukázat tok času. Dopad politických a technických změn. Jiří Menzel udělal pravý opak. Natočil příběh člověka potácejícího se všemi útrapami ke svému cíli - být šťastný. Nic proti, ale nevidím na tom absolutně nic unikátního. Slámovo Štěstí v tomto ohledu došlo jednou tak daleko (a k dokonalosti mělo sakra daleko). Ivan Barnev v hlavní roli na mě působil nepříjemně vtíravě, humorná nadsázka odsouvá drtivý odkaz doby na zcela vedlejší kolej a film postrádá jakoukoli špetku emoční vazby na diváka. Filmová katarze se utápí v nuceném humoru, technické zpracování v asynchronním zpracování Kaiserova dabingu hlavní postavy. Co vlastně film dokázal? Udělal poprask, ukázal, že Oldřich Kaiser je zajímavý herec a... A přitáhl na plátno slušnou várku krásných žen. Sakra, není to na ta očekávání trochu málo? [květen 2007] ()
Dlouho jsem váhal jaké hodnocení dát... Knižní předlohu znám jen z vyprávění ze školy, takže nemůžu moc srovnávat. Určitě se jedná o hodnotné dílo,které se chtě něchtě zapíše do historie české kinematografie, se skvělými hereckými výkony. Ale oproti starším Menzelovým filmům natočeným podle Hrabala jako Slavnosti sněženek nebo Ostře sledované vlaky, anglický král výrazně zaostává... Místy je to pekelná nuda, je tam málo humoru, naopak u některých vážnějších scén bych čekal více emocí. A vypravěčský styl kdy vlastně celý příběh odvykládá Oldřich Kaiser a ostatní herci řeknou maximálně 10 vět mi moc neseděl... zvláště, když samotné prostřihy na Kaisera s Lasicou mi přijdou naprosto zbytečné. Takže jsou to takové slabší tři hvězdy, avšak spíše s ohledem na téma filmu, než za výsledný efekt. ()
Pane Menzel,tak takhle ne....Nuda k uzoufání.Navíc mě citelně uráželo chování Dítěte v přítomnosti té fašistické fuchtle,chápu,že má být autista,ale tohle je silné kafe....Už dlouho se mi nestalo,že by mě nějaký film takhle otrávil a s prominutím nasral už v polovině.Jak mám navíc věřit,že takové vemeno jako je Barnev ve své roli později hraný Kaiserem je jedna a ta samá postava?Když Barnev celý film kouká jak tele na nová vrata a chová se jako naprostý vůl.Od odpadu to zachraňuje jen má úcta k Menzelovi.Smysluplnější komentář napíšu až to ze mě vyprchá..... ()
Dávejte dobrej pozor, co vám teď řeknu. Román jsem četl asi 14 dní před zkouknutím filmu, upřímně, nemám moc rád, když je film jiný než předloha, většinou to nespěje k lepšímu, naopak k horšímu, tady bych řekl, že k horšímu, první hodina se mi líbila, líbila se mi kupodivu hodně, myslím, že tam je velmi cítit Menzelova práce, všechno další stálo za starou belu, a to doslova, zachraňuje to konec, který je hodně odlišný než v knize, která je mimochodem vynikající, kdo nečetl, dělá chybu, ale má něco do sebe, proto nakonec dávám 4 hvězdy, líbil se mi Kaiser, mám ho rád a konečně měl po dlouhé době důstojnou roli, nelíbil se mi ale dabing Barneva, jeho hlásek zněl hrozně divně, Olda to mohl zkusit lépe, i ostatní herci se mi velmi líbili, nejvíce asi Labuda, to je člověk od prvního pohledu sympaťák, Menzel byl také hodně věrný předloze v počtu nahých dívek a žen, za což se velmi NEzlobím, no a nakonec, nejvíc mě vadí absence hotelu V lomu, myslím, že by to byl důstojnější konec než jeho hotel Dítě... Stačí vám to? Tím dneska končím. ()
Zklamání!!! Nejsem nějaký Hrabalův fanda, ale zrovna tenhle román mám z jeho knih asi nejradši, pomáhal mi (ve vydání z Jazzové sekce) přežít základní vojenskou službu, a jeho erotické pasáže si opisovali i jinak těžce češtinu zvládající spolubojovníci z východních a jižních oblastí Slovenska. Moc jsem panu Menzelovi přál, aby práva na natočení získal, nakonec několik Hrabalů s úspěchem natočil. Ale tady to nevyšlo, vadil mi jak O. Kaiser, tak I. Barnev. Je to sice opulentně natočené, ale duši to nemá (možná jen dušičku). Opravdu mne to mrzí, že to tak nijace dopadlo. ()
Príjemná, nenáročná a sympatická komédia. ()
Jiří Menzel si natočil umělecký kýč, a to v každém smyslu, i v tom negativním. Nechává kameru zabírat dlouhé záběry, které na první pohled nic neříkají, na druhý toho mnohdy také není. Jede si podle svého, nenechá se zastavit a hrabalovskou poetiku drží v jedné linii, kdy ve filmu v podstatě není nic, co by vynikalo nad ostatním, i když by mohlo. Právě ona poetika dle mého názoru zabíjí mnoho skutečně silných scén. ()
Hrabaloviny nemám rád už od školy, kde nám horem dolem podstrkovali Příliš hlučnou samotu a to víte, to se to člověku nějak celý zprotiví. Avšak tahle filmová verze dýchala moc krásnou a přívětivou člověčinou. Bylo to moc hezky podané a až zhruba na poslední třetinu, která jaksi taksi rozbředla, se mi to moc líbilo. 69% ()
Hořká komedie o zvratech života ve 20. století. 1) Tak nevím...Knihu jsem nečetl, Hrabal mezi mé oblíbence vlastně ani nepatří, vždycky se mi více líbila menzlovská filmová ztvárnění (Postřižiny, Slavnosti sněženek, Ostře sledované vlaky. Skřivánci na niti) než původní předlohy. Zmíněné filmy nesou typické Menzlovy znaky, jeho poetiku, jeho vidění světa, snad bych i řekl, že je to více Menzel než Hrabal._____ 2) Příběh číšníka Jana Dítěte se dá interpretovat mnoha různými způsoby od popisného autobiografického vidění našich dějin až po presentaci mravního relativismu. Nejlepším výkladem snad bude nepokoušet se o žádný výklad._____ 3) Film vyvolává různé pocity. dotýká se českých historických událostí i všeobecně lidských archetypálních situací. Divákovy reakce přirozeně závisí na míře jeho životních zkušeností v tomto i minulých životech; tak si vysvětluji protichůdná hodnocení od nesporně kultivovaných komentátorů._____ 4) Pomalé vyprávěcí tempo a nenápadné herectví si asi vychutnají spíše diváci s většími životními zkušenostmi, které stejně jako Hrabala a Menzela život prostě už něco naučil. Není to film na jedno pokoukání. ()
Po několikátém shlédnutí jsem stále nepochopila, jak někdo může o tomto filmu tak básnit a vynášet ho až do nebes. Proti režiséru Menzelovi nemám nic a to ani v tom nejmenším. Je to pořád pan režisér. Velké problémy jsem měla s příběhem. Někdo tu zmínil to neustálé skákání odněkud někam. To mě taky odrazovalo od dalšího sledování. Škoda, že z filmu je takový podivný myšmaš. Ale abych tu na tehle film neházela jenom špínu, tak jsou to právě herci, kteří by si zasloužili pochvalu. Mám na mysli Ivana Barneva, Oldřicha Kaisera a Martina Hubu. Kaiser ale v některých momentech vypadal jako kdyby si momentálně něco šlehnul, ale tak to měl zřejmě napsané ve scénáři. ()
Reklama