Réžia:
Tarsem SinghScenár:
Dan GilroyKamera:
Colin WatkinsonHudba:
Krishna LevyHrajú:
Catinca Untaru, Lee Pace, Justine Waddell, Daniel Caltagirone, Robin Smith, Jeetu Verma, Marcus Wesley, Leo Bill, Ketut Rina, Kim Uylenbroek, Aiden Lithgow (viac)Obsahy(2)
Zraněný kaskadér, který leží v nemocnici v Los Angeles, vypráví pětileté Alexandrii fantastický příběh pomsty pěti dávných hrdinů z Indie. Chce však za to protislužbu a dívenka, toužící uslyšet příběh až do konce, mu za to nosí ukradené morfium. Filmaři na železničním mostě natáčejí starý němý film, při němž se těžce zraní kaskadér. Tak začíná koprodukční film Pád, zasazený do fascinující nádhery indických paláců, jehož děj se odehrává ve dvacátých letech minulého století v nemocnici v Los Angeles. K lůžku ochrnutého kaskadéra Roye Walkera přichází pětiletá dívenka Alexandria s rukou v sádře. Kaskadér jí začne vyprávět fantastický příběh o pěti dávných hrdinech, kterým ublížil zlý guvernér Odious, a oni se proto vydávají na cestu pomsty. Do těchto postav promítá Roy sebe, lidi z nemocnice i mrtvého Alexandriina otce. Když je vyprávění nejnapínavější, přestane a pokračuje dál jen tehdy, když mu holčička prokáže „službičku“ a přinese mu ze skladu s léky morfium, jímž chce Roy vyřešit svůj tragický osud. Koprodukční dobrodružné fantasy drama natočil indický režisér Tarsem Singh. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (270)
Já vím, některé záběry už jsme viděli v předchozím Tarsemově díle Cela. Ani po druhé a třetí projekci však nemůžu slevit ze svého hodnocení. Krásný film jak příběhem, tak vizuálním pojetím a v neposlední řadě i hudebním doprovodem. Už teď se nemůžu dočkat dalších filmů tohoto indického režiséra. 95%. ()
Pusobiva vizualne hypnoticka exhibce s povedenym pohadkove ladenym pribehem. Cekal jsme mozna az prilis, ale i tak je to skvela roztomile fantsakni podivana pro temneji orientovane snilky. ()
Nádherné barvy a ta kreativita. Málokdy vidět podobný, ale nic jsem z toho nepochopil. 3/5 ()
Kvalitní námět o příběhu jež se mění podle momentální nálady vypravěče (zahořklého zlomeného kaskadéra v nemocnici) je utopen v pouťové orientální vizualitě a zbytečné zamotanosti. Než nás však vizuální stránka unaví jedná se o velmi příjemný snímek, s nápaditým příběhem a solidní gradací příběhu a slušnou kamerou. Produkce z Indie se pozná a určitě stojí za shlédnutí i když se nejedná o žádné megadílo. ()
Pravá nefalšovaná vizuální surrealistická žranice. Stačí se jen krmit očima, ale rozhodně bych nad filmem více nepřemýšlel. Tarsem Singh je opravdovým filmovým výtvarníkem. Škoda, že neměl k ruce i šikovného scénáristu. To by bylo teprve žrádlo! ()
Škoda že forma opět vítězínad obsahem. Naštěstí je to ale forma v podání Tarsema Singha a na obrazovce se objevujíneskutečné vizuální orgie. Kdyby celý film vyzníva v duchu úvodních titulků a posledních deseti minut, mohlo to ýt něco nesutečného. Takhle jsem usnul, protože některé části v realitě, byly oproti snům strašlivě nudné. ()
Obraz ako aj v The Cell u Singha jednoducho za 5*, tam niet čo riešiť, od začiatku do konca vás čaká prehliadka všetkého najmožnejšieho aj najnemožnejšieho v podaní tohto pána, ktorý nás pomaly ale iste presviedča, že raz bude patriť k revolúčnej špičke svetovej réžie. A naviac, kto má rád tento typ obrazového mysticizmu tak ako ja, príde si na svoje. Kto chce zažiť vizuálnu extázu a nevadí mu ani vizuálny exhibicionizmus tak sa nudiť nebude. ()
Že je to příliš jednoduché a naivní? Ale kde že! Možná, že příběh není kdo ví jak komplexní a originální, ale o to větší sílu a podmanivost do něj režisér vložil. Však tady jde o něco tak samozřejmého a "profláklého", ale zároveň cenného a krásného jako je přátelství. Kdy se dva lidé mohou o sebe opřít, v dobrém i zlém. A ač to není vždy jednoduché, mohou najít cestu, jak spolu fungovat, projít katarzí, nalézt nový smysl... ()
Pětiletá Alexandra leží v nemocnici se zlomenou rukou. Jelikož jí je docela fajn, brouzdá po chodbách, než narazí na podivného mladíka, Roye. Ten jí začne vyprávět příběh o pěti hrdinech, kteří se chtějí pomstít zlému guvernérovi. Ve chvíli, kdy je příběh zvlášť napínavý, Roy vyprávění přeruší s tím, že bude pokračovat, pokud mu Alexandra opatří morfium. Ta udělá pro dokončení příběhu cokoliv... Při sledování tohoto filmu vlastně dostaneme dva filmy v jednom. Jeden o malé dívce, která pobíhá po nemocnici, a nechává si vyprávět příběh od zraněného mladíka. Tato příběhová mne nijak moc neuchvátila, nicméně nebylo to úplně špatné. Druhý příběh je až groteskně barevné vyprávění o pomstě pěti těžko uvěřitelných hrdinů zlému guvernérovi. A ten byl úplně parádní - plný barev, úžasných exteriéru i interiérů a hlavně nádherných kostýmů. Vše bylo "trochu" přehnané, ale prostě do tohoto vyprávění to perfektně padnulo. Klidně bych si nechal odpustit i tu část z nemocnice, a jen si užíval ten vyprávěný příběh samostatně. Závěrečná půlhodinku je pak úplná lahoda... ()
Vizualně naprosto uchvatné, ale bohužel klasický příklad kdy jeden s prvků filmu je dokonalý a další prvky slabší.Snad jako jeden velký videoklip, ale na film je to málo.. ()
Vizuální skvost, mizerní děj, otravná malá holčička... ()
Moc pekná podívaná... Krásny surrealistický filmový príbeh. To ja rád :) ()
Nejsmutnější je pohled na film, který mohl být tak dobrý, ale není. Úžasná vizuální stránka, skvělé herecké výkony, ale taky slabá dějová linka, rozčilující roztříštěnost vyprávěného příběhu, ploché a zbytečné postavy. Film se navíc snaží být několika věcmi naráz, ale pořádně se mu nedaří ani jedna. Jak říkám, smutný pohled, zvlášť když je v tom vidět tak velký potenciál. ()
Vůbec nechápu, proč tenhle film není známější... možná proto, že je až příliš originální. Kromě naprosto fascinujících exteriérů a geniálních kostýmů tu hraje ta zhlavynevytřesitelná melodie Beethovenovy Sedmé symfonie (ok, tak to až tak originální není). Dále bych vyzdvihla výtečný a výjimečný milostný příběh a překvapivý závěr obou dějových linek. Plus nejlepšího záporáka poslední doby, generála Odiouse (odious=protivný). Teda pro mě, samozřejmě. Už v půlce filmu by se to dalo useknout a pořád by to byl dobrý film - a já si po hodině říkala, co se asi tak ještě může stát... Prostě, bála jsem se, že ve druhé půlce bude akorát pětkrát natahovaný konec, který jsem už samozřejmě měla v hlavě vymyšlený, a nakonec byla druhá půlka ještě lepší než ta první. A ještě nesmím vynechat hlavní hrdinku, její špatnou angličtinu a pomalé chápání, protože to všechno pomohlo učinit film nezapomenutelným. ()
Kdybych u každého filmu věděl, jak hodnotit, tady vůbec.. Začátek filmu - dejme tomu první půlhodina - je jen nuda s obrazově i scénáristicky přemrštěnými scénami ve vedlejší linii pohádek. Pak se to postupně začíná zlepšovat a někde za polovinou filmu bych dal i 5 * za naprosto úžasné vizuální zpracování v čele s barvami, efekty, dekoracemi, kamerou.. prostě vším. Konec pro mě ale není nijak zvlášť zajímavý, ač tvůrci patrně zamýšleli citově zapůsobit na diváka, na mě dojem moc neudělali.. ()
Rozkošně cupitající holčička - jeřáb s copánky a kufříkem spolu s falešným hrdinou se smyslem pro báchorku, pomeranče a skupina obskurních reků "swearing that they would kill Governor Odious". První polovina je jednoduše kouzelná a uchvátí nejenom barvami a strnulými pózami vysněných hrdinů, ale i množstvím zbytečných, leč líbivých detailů (mystik-mapa a cestování po "turistických atrakcích světa"). Pak ovšem barvy i příběh ztrácí dech a závěr je až hysterický. Ač forma zcela nepokrytě vítězí nad obsahem, mravní poučení o tom, že pokud si zbabělec dlouho hraje na hrdinu, může se jím stát (i když jde jen o odvahu přežít - neb co je víc?), je zde obsaženo. Pátá hvězda má mírně olámané špičky, ale za tu radost z hravosti ji klidně dám. ()
Veľké fantasy prekvapenie z Indie ako pocta filmovým kaskadérom. Šedivosť a utrpenie nemocničného prostredia je nahrádzané úletmi do rozprávky s úžasnými scenériami a kostrbatým príbehom priebežne tvoreným rozprávačom a malým dievčatkom. Príbeh ich skutočnosti ale kostrbatý nie je, je naopak veľmi silný a ku koncu ešte naberá na obrátkach. Obidva príbehy sú geniálne spojené rovnakými postavami s podobnými osudmi a zmýšľaním, a prerušovanie príbehu prichádza v tých najnevhodnejších, ale scenáristicky v tých najlepších momentoch. Herecký výkon 5-ročného dievčatka je neuveriteľný aj s jej detskou angličtinou. –––– Darwin, si génius. Kam chodíš na tie nápady? –––– Googly, googly, googly. Choď preč! ()
Fantastická kamera, ako aj celá vizuálna stránka, zaujímavý príbeh, ktorému nevadí, ani že nie je najkonzistetnejší. Chýba iba viac silných scén. Ale 4* si to určite zaslúži. ()
Vizuálně pěkné a nápadité, ale dějově spíše nudné. 50% ()
"... a pak budeme mít pomaranče se zubami." V prvom rade nespomeniem žiadne aspekty filmu. Chcem na začiatok skrátka povedať, že The Fall je vskutku krásny film. Či už po vizuálnej a očarujúcej stránke alebo príbehovej. Každý, kto uvidí toto horšie kriticky prijaté dielko si hneď všimne jednoduchý scenár, taktiež príbeh. Ale to neprekáža. Všetko si to vynahradzuje svojím osobitým čarom. Najlepšia je, ako som už spomenul, vizuálna stránka filmu. Uhly kamery, farby a efekty, ktoré tu boli predvedené nenechajú jedného diváka chladným. Príbeh, založený na predstavivosti mladej hrdinky (presvedčujúcej a prirodzenej Catira Untaru) a vyprávania príbehu o hrdinstve a láske od vynikajúceho Lee Pacea, ktorému táto rola neskutočne sadla. Chlap, ktorý nemal nič a aj to musel zahodiť hrá divákom pekne na city. Ja som si hrať na city nechal a som za to rád. Príbeh mi ponúkol skvelý zážitok vcítiť sa do deja. No na čom sa film prevyšuje nad ostatnými, v inom stráca body. A to za scenár... a miernym rýchlym spádom v konci. Scenár je naozaj jednoduchý, keď sa poriadne zamyslíme viac nebolo treba. Máte pocit, akoby príbeh písali samotné postavy filmu, a to je to, čo ho robí výborným. Nie dokonalým, nie fenomálnym, nie geniálnym (nedaj bože), ale robí príjemným zážitkom, ktorý som schopný zažiť znova a dúfam, že aj rád. 8/10 ()
Reklama