Réžia:
Terence YoungScenár:
Terence YoungKamera:
Henri AlekanHudba:
Francis LaiHrajú:
Omar Sharif, Catherine Deneuve, James Mason, Ava Gardner, James Robertson Justice, Geneviève Page, Andréa Parisy, Ivan Desny, Maurice Teynac, Mony Dalmès (viac)Obsahy(2)
Nedovolili jim spolu žít. Nemohli jim však zabránit společně zemřít... Příběh tragické lásky korunního prince Rudolfa Habsburského k baronese Marii Vetserové. Rudolf, který hledal zapomnění na své manželství bez lásky s belgickou princeznou Stefanií v nesčetných milostných avantýrách, který se marně pokoušel prosadit ve zkostnatělém Rakousku-Uhersku pokrokovější ideje, a byl proto v neustálých sporech se svým otcem, císařem Františkem Josefem, našel v lásce k mladičké, nevinné Marii nový smysl své existence. Poprvé v životě skutečně miloval a byl odhodlán vybojovat si právo na život s milovanou ženou navzdory všem a všemu. Brzy měl však poznat, že následník habsburského trůnu má před sebou jen jednu možnou cestu: tu, kterou mu určila odvěká (a v 19. století ještě zdaleka neměnná) tradice… (Česká televize)
(viac)Recenzie (52)
Historicky film o naslednikovi trunu Rudolfovi, ktery se rozhodne vzeprit vsem konvencim. No, tak to tedy chtel. Konec divaka presvedci o opaku... Omar Sharif i Catherine Deneuve - oba mladi a krasni - se snazi navodit atmosferu habsburskeho Rakouska-Uherska. Film je straaaaasne dlouhy a nektere casti jsou nudne a prekombinova (proboha proc je tam tolik vedlejsich postav???). Vzhledem k prumernosti bych dala tri, dalsi hvezda je za hlavni dvojici. No a ano, hlavne za Catherine, ktera tu sladkou milujici naivku zahrala dost dobre. Ten jeji srni pohled a reci o desti a snehu :D Ale proc ne :) ()
Rudolf měl svou alternativu - budoucího následníka trůnu Františka Ferdinanda nebo praprastrýce Jana z Merana; ti také usilovali o své lásky, ale obešli se bez syfilidy a smířili se s následky tzv. mesaliance. Rozumné přístupy k feudální veteši se začaly uplatňovat až ve XX. století. Ale ani to neřeší rezidua této veteše. Rozumnou formu monarchie naznačuje Skandinávie nebo např. Nizozemí, které bylo sto let řízeno ke všeobecné spokojenosti - v klidu a pohodě - ženami. ()
Pre porovnanie som si po dokumente Záhadná smrť korunného princa Rudolfa pozrela dnes aj druhý film o Rudolfovi Habsburskom - Mayerling. Aj keď sú to filmy žánrovo odlišné, obidva sa snažia priblížiť politickú a spoločenskú situáciu vo vtedajšej monarchii a o.i. odpovedať na otázku prečo sa následník trónu, Rudolf , rozhodol ukončiť svoj život takým tragickým spôsobom. Prvý film je dokument brnenského štúdia z roku 2002, druhý bol natočený v roku 1968 ako ľúbostná dráma vo francúzsko-britskej produkcii s hviezdnym hereckým obsadením. Z odborného hľadiska je nepopierateľne kvalitnejší a hodnovernejší dokumentárny film, Mayerling je zameraný viac romanticky, a jeho hodnovernosť je oslabená prílišným dôrazom na citovú a umeleckú stránku. Obidva filmy - každý svojim spôsobom - umožnia divákovi zaujímavým spôsobom nahliadnuť na cisársky dvor a rozšíriť si vedomosti o tejto etape našich dejín. Odporúčam pozrieť si ich obidva. ()
Terence Young se podepsal pod podivně neživotný film. Za dob svých studií se seznámil s prvním zpracováním románu Claude Aneta Mayerling (1936) z roku 1930, jehož režisér Anatole Litvak ho znovu natočil pro americkou televizi v cyklu Producers' Showcase (1957). Typicky evropská látka ztratila své kouzlo hollywoodským přístupem k historii (do scénáře byly vloženy další prvky z tehdy novinkového románu L'Archiduc od Michaela Arnolda), zesílením vztahu Rakousko-Uherska k USA a samozřejmě obsazením. Omar Sharif sice už ve své době představoval dnes velmi moderní colorblind casting, ale herecky nijak neokouzlil. Stejně tak porcelánová panenka Catherine Deneuve připomínala v každém záběru ve zkratce všechny laciné prvky špatných historických filmů 60. let... a samozřejmě Ava Gardner byla na hony vzdálená skutečné asketické císařovně. Výsledkem je jedno z nejslabších zpracování aféry Mayerling vůbec. ()
No, sice to nebyl špatný film, ale trochu míň minut, a víc děje (nejdramatičtější scénou je to, jak Taaffeho poskoci pronásledujíc kočár se Szepsem a Hoyosem) a historické věrohodnosti by tomu rozhodně prospělo. Vzhledem k tomu, že jsem dneska dočetl Rudolfův životopis od Brigitte Hamannové (který mimochodem všem, které by zajímala postava skutečného arcivévody Rudolfa a události v Mayerlingu, mohu jenom doporučit), tak mě historická nepřesnost vytáčela víc než obvykle, protože mám vše ještě v živé paměti. Nevím, jestli byl egypťan Omar Shariff vhodnou volbou pro roli rakouského následníka trůnu, podoba tam skutečně nebyla - zcela chybí Rudolfův charakteristický plnovous a naopak přebývají vlasy, kterých korunní princ moc neměl. Veškeré Rudolfovy zdravotní problémy, jedna z příčin jeho sebevraždy, se přejdou jednou zmínkou o morfiu, jinak je ale jeho zdravotní stav v naprostém pořádku. Rudolf byl ve skutečnosti ke konci života fyzicky i psychicky zlomený muž trpící tehdy neléčitelnou kapavkou. Vztah s Mary Vetserovou je rovněž hodně moc zromantizován a upraven. Mary nebylo dvacet, ale sedmnáct a v době smrti byla asi v pátém měsíci těhotenství. Rudolf sice žádal o rozvod se svou ženou, ale rozhodně neměl v plánu si Mary vzít. Jejich společná sebevražda v žádném případě nebyla z lásky (alespoň tedy z Rudolfovy strany rozhodně ne). Rudolf sebevraždu plánoval již hodně dlouho. Původně chtěl ze života odejít spolu s jinou svojí milenkou Mizzi Casparovou, ale ta odmítla. ... No o historických nesrovnalostech u tohoto filmu by se dalo psát asi ještě hodně dlouho, takže vás tím už nebudu nudit. Jestli máte rádi romantická dramata odehrávající se v minulosti, tak se na to určitě jukněte. ()
Reklama