Réžia:
Tom HooperHudba:
Rob LaneHrajú:
Helen Mirren, Hugh Dancy, Patrick Malahide, Jeremy Irons, Ewen Bremner, Erick Deshors, Diana Kent, Ben Pullen, Toby Jones, Eddie Redmayne, Simon Woods (viac)Obsahy(1)
Dcera Jindřicha VIII. Alžběta I. byla nejen nezávislá, inteligentní a tvrdohlavá žena, ale především velká panovnice. Znovu sjednotila národ rozdělený náboženskými sváry, vyhrála velkou námořní válku se Španělskem, ale nikdy se neprovdala. Odtud také pochází její přívlastek panenská královna. Vládla své zemi téměř půl století a už za svého panování se stala živoucí legendou. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (45)
Zajímavý film, který rozhodně nenudil, i když šlo vlastně o jeden herecký part a to hlavní postavy. Přesto mě film pohltil, jako většina historických příběhů. Tady ani tak nešlo o příběh, ani kostýmy, natož zobrazení doby, jako spíš o způsob života a komunikace v zapovězené zóně. Prožívání emocí kontra zachování vážnosti a nadhledu, který předpokládá úřad královny, musí být těžké dilema. Jde zde spíš o sociologický rozbor chování lidí v určitém historickém kontextu, který platí stále, až na charakteristické vlastnosti jako je oddanost, loajalita, věrnost a hrdost, což už dneska vymizelo v nenávratnu. ()
Dvoudílný film z produkce HBO bodoval na Zlatých glóbech 2006 - získal cenu za nejlepší TV film, herecký výkon pro Helen Mirren a Jeremyho Ironse, a stejně tak v dramatických kategoriích pokořil všechny soupeře při udělování cen EMMY: získal jich 9. Kromě technických kategorií (kostýmy, výprava atd.) se radovali opět Helen Mirren a Jeremy Irons, režisér i producenti. Scénář : Nigel Williams. Kamera : Dmitrij Gribanov a Larry Smith. Hudba : Robert Lane ()
Pěkně natočená dvojstory, z nichž ta první je o kus lepší než druhá. Mirenová zahrála Alžbětu s lidskými slabostmi, ale taky poněkud hystericky (skutečnosti asi víc odpovídala Judy Denchová v Zamilovaném Shakespearovi). Téma toho, že jako žena v roli panovnice to měla o to těžší, je tu bohužel jen okrajové. Prostě další z řady sérií z anglické historie, jejichž vysílání chronologicky po sobě by dost dobře nahradilo hodiny dějepisu. O co působivější je historicky nepřesný Lev v zimě... ()
Královna. Má nejoblíbenější filmová postava. Pomiňme můj psychologický profil a důvody pro mé zaujetí pro královny - toť otázka pro odborníky - a zaměřme se na to, jak v této roli obsála Helen Mirren. Výborně. Někde jsem slyšela, že Oskara můžou získat jen herečky do čtyřicítky - pokud je to za svěží obličejík, určitě, pokud je to za hereckou sílu a charakter, jenž vštěpují svým postavám, může, nebo spíš musí, sošku získávat starší herečky - neříkám, že je to pravidlo a že mladší herečky jsou k ničemu, nebyla by to pravda. Skoro bych řekla, že Helen Mirren královny sluší a Jeremymu Ironsovi hrabě z Lesteru taky padl, jakoby tu roli napsali pro něj. Kostýmy, hudba, výprava výborné. Nevím proč, ale z nějakého důvodu se mi zdají některé televizní adaptace mnohem povedenější než Hollywoodské trháky. Možná je to tou komorností nebo tím, jak se televize nesnaží tlačit na pilu, možná těmi detaily na, které se ve velkofilmu nedostane -velké efekty, velká gesta, velké emoce,velké všechno -, možná ničím z toho, možná vším dohromady. Výsledek ale stojí za to. Několik takových filmů a doženu si všechny znalosti, kterých jsem na základce odmítla dosáhnout. ()
Poněkud paradoxně to celé sráží předpokládaný největší klad - Helen Mirren. Narozdíl od svého minimalistického "galapředstavení" v roli Alžběty II. zde svou roli její předchůdkyně nezvládá (resp. zvládá, ale jen obstojně). Přesto je v poslední době na plátnech/obrazovkách nějak "přealžbětováno" a tohle ze všech počinů není ten nejlepší. ()
Reklama