Réžia:
Tom TykwerKamera:
Frank GriebeHrajú:
Ben Whishaw, Alan Rickman, Rachel Hurd-Wood, Dustin Hoffman, Karoline Herfurth, David Calder, Simon Chandler, Sian Thomas, Jessica Schwarz, Corinna Harfouch (viac)Obsahy(1)
Jean-Baptiste Grenouille má vlastnost génia – svým nosem dokáže zachytit, detailně popsat a charakterizovat všechny vůně, které se kolem něj mihnou. Okamžitě rozpozná jejich složení, míru použitých komponentů, čehož využívá pro výrobu těch nejúžasnějších parfémů na světě. Zoufale však touží po vytvoření dokonalé vůně. Naprosto zbavený citu se rozhodne vytvořit démonickou vůni, jejíž základní esencí bude vůně mladé dívky, nevinné a čisté. A učiní pro to vše... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 255)
Parfém je pořádný kus filmařiny. Práce se světlem, hudbou, obrazem obecně je naprosto mistrovská, převedení knižního jazyka se skrze vypravěče podařilo na výbornou... Pocity při sledování filmu jsou velmi sugestivní, dílem díky poměrně odvážnému nasnímání, které se nebojí jít do nejmenších detailů, a zobrazuje nám i poměrně nechutné, zvrhlé, nebo jinak vyšnuté činnosti hl. "Hrdiny", dílem především díky hudbě, o kterou se postaral sám Tykwer, a která je božská. Jedinou slabinou filmu je tak paradoxně nemožnost detailního zprostředkování pachového vjemu, po němž divák začne velmi záhy toužit.... ()
Zajímavej, ale myslim, že né úplně dotáhnutej příběh. Podle děje to trochu připomínu zahradu zla, ale to se s parfémem filmově nemůže vůbec srovnávat. Parfém je daleko propracovanější a zajímvaější a má perfektní atmosféru. Jenže docela velkej problém filmu je, že se to celou dobu tváři skoro jako opravdovej příběh, jenže nakonci se to zvrhne v nějakej mysteriózní film a pointa celýho filmu mi asi nedošla, pokud teda vůbec nějaká byla, ale vypadalo to že tim koncem Tykwer něco chtěl říct, ale co, to už nevim. Možná bych ještě zkrátil stopáž, protože někdy jsem se přece jen nudil a ke konci mi přišlo, že už toho bylo dost a stálý natahování film jenom sráží Jinak bych ale určitě vyzdvihnul perfektní vizuální zpracování a herecký výkony skoro všech, co se ve filmu objeví, ale úplně nejlíp si vedl Ben Whishaw v roli Grenouilleho, ale určitě taky potěší několik známých tvář v čele s Dustinem Hoffmanem a Alanem Rickmanem.Celkově se jedná o kvalitní thriller, ale až trošku moc zahalenej do mysteriozna ()
Vyvoněná záležitost, jejíž kvalitu podtrhává skvělá vizuální stránka. Chvílemi se člověk cítí jako ve snu a to se mi na filmech libí. Putování s vrahem je opravdu úchvátné, takže stopáž nebude takový problém ani pro ty, kterým se zdá nesnesitelná. Na fenomenální, i když lehce perverzní závěr, jen tak nezapomenu. ()
Silný snímok držiaci sa síce v naturalistickej rovine, spracovaním však štylizovaný skôr do polohy umeleckého diela. Asi nie každý ho pochopí. Týka sa to hlavne priam až rozprávkového záveru, ktorý film posúva úplne ine a ktorý sa dočkal veľmi rozporuplných reakcíí (tu však cítim potrebu zdôrazniť, že Parfém nie je historický film a výčitky smerom k logike nie sú celkom opodstatnené) Bezpochyby vrchol Toma Tykwera, no k dokonalosti mi predsa ešte čosi chýbalo. Snáď tie zimomriavky pri záverečných titulkoch, ktoré sa akosi nedostavili. ()
O Suskindově románu se neříká, že je nezfilmovatelný, jen tak ze srandy. Tady je důkaz. ()
Parfém: Příběh vraha je film, na který si každý musí udělat názor sám. Nelze ho zhodnotit jedinou větou. Tom Tykwer je zajímavý režisér, který se proslavil v oblasti nezávislého filmu a má velmi osobitý rukopis. Tady dostal k ruce zázemí velké produkční společnosti, slušný rozpočet a vytvořil poutavý velkofilm s výborným hereckým obsazením a přiměřenými triky a výpravou. Po značnou část filmu jsem byl přesvědčený, že pět hvězdiček je málo, protože Paříž vypadala daleko přesvědčivěji, než bych si kdy dokázal představit. Špína ulic doslova lezla z plátna, zápach stok a rybího trhu jsem přímo z jednotlivých záběrů cítil a střih i kamera byly tak skvělé, že během několika momentů charakterizovaly jednotlivé postavy. Silný příběh jedince odvrženého společností na periférii, vyrostlého bez lásky a v bídě a zároveň vybaveného mimořádným talentem, byl velice sugestivní, výtvarná stránka filmu byla tak výborná, že kdybych se do té doby dostal, byl bych asi realitou zklamaný. Jenže pointa příběhu mě jednoduše minula a i když ji vezmu jako podobenství, ani pak jsem ji nedokázal skousnout. Zázrak na popravišti mi zkrátka a dobře vadil. A i když chápu, co tím chtěl scénárista říct, volil bych úplně jiné zakončení. Takže nakonec pouhé tři hvězdičky a celkový dojem 65 %, což je v případě takového filmu opravdu škoda. ()
Klidně bych napsal, že z toho filmu to jde opravdu všechno cítit, ale to snad asi není potřeba. Vsadím kuličky, že v roce 2050 udělají remake a díky budoucím technologiím budou v tomto 5D pouštěny čmoudíky divákům přímo v kině pod nos. Pak budu, jestli se toho dožiju, moci napsat, že z toho filmu to bylo opravdu tak cítit. Kvality filmu jsou i jinde - pochopitelně. Jasných pět hvězdiček za napětí, atmosféru, zpracování, výkony a vzrušení. ()
Atak vjemů. Tykwer nabídl zraku místy až hororovou podmanivost neštítící se naturalismu, uši polaskal vznešeným hudebním doprovodem a nebohého diváka svou iluzí téměř přesvědčil, že může zapojit i tolik podceňovaný čich. Ta hmatatelná snaha dostat tam přesah a pokořit nezfilmovatelnost ale byla provázena marností banality a se závěrem zůstala na patře pachuť, při které mému otupělému já začal šestý smysl našeptávat, že ta třináctá esence je extrakt z podpaží Heleny Fibingerové (po pátém pokusu). A co je nejhorší, Rickman a Hoffman ještě nikdy nebyli tak průměrní.. ()
Vizuálně, řemeslně i herecky dokonalá záležitost, které však podráží nohy samotný, za vlasy přitažený, závěr. I přes ten je však Parfém dokonalou esencí, která diváka pohltí a dvě a půl hodiny uteče jako voda. Tykwer mi opět dokázal, že je geniální režisér, těším se na jeho další projekt. ()
nu, zrovna jsem to viděl znovu po velmi dlouhé době, tak se právě dokopávám aspoň ke krátké písemné reakci.. Tykwer přichází z dalším velmi neobvyklým snímkem, tentokrát ale zcela s jiného soudku, kde by nějaké Bushido nevydrželo ani vteřinu a spáchalo seppuku, ač je to věc neživá.. Zmapování života jednoho velmi talentovaného Francouze zapracované do jakési alternativní historie a využívající hojně všechny prostředky pro tu správnou auru (vypravěč) a atmosféru, je opravdu mrazivé, ale přitom čarokrásné a kouzelné. Další ze snímků, kde je naplno využíváno všech es, které si kinematografie schovává v rukávech svého velmi pestrého pláště, a podává divákovi všechny trumfy přímo k nosu - těžko byste asi našli více procítěný a pročuchaný film, neboť v mnoha estetiku ždímajících scénách se snažíte spolu s hrdinou cítit, vnímat tu obrovskou různorodost pachů a vůní. Ano film je 4D bez 3D, a musím říct, že tohle působilo mnohem inovativněji a vonavěji :) Kromě nepřéhlednutelných řemeslných kvalit, jak po stránce vizuální - práce s kamerou je právě to, co dělá film tím, čím je, či hudební - a to je zase faktor, který přináší osudovost a podtrhuje poetiku, ale není všechno tak dokonalé - obsazení nicméně žádný kaz ještě netvoří - hlavní hrdina je zahraný výborně, první pocity diváka, kdy ho vnímá jako smutnou oběť špinavých stok Francie, jsou rychle vystřídany zhnusením a naprostou nemožností mu jakkoliv fandit po jeho definitivním rozkladu v temné monstrum vysávající nevinnost.. Jak tu někdo v komentářích už zmínil, ty slzy tam dát nemuseli, stejně jsem mu to nevěřil. Další postavy jako Rickman či Hoffman podávají to, co se od nich očekává, no éteričnost Rachel Hurd-Wood je popsatelná jenom těžko. Nádherná pohádková bytost a rudé vlasy jsou prostě nádherné.. Ale k těm chybám - děj není tak konzistentní jak by měl být, často se zdá, jako by přeskakoval, ne vždy popíše situaci tak jak by měl, no a ten rychlý závěr, který se ale nakonec promění v naprosto WTF a k tomu celé v slow-mo, mně moc nepotěšil. Úplný závěr už zase ano, to jo, a chápu, co tím asi chtěl autor říct, celým filmem se vine silná morbidita a taky černý humor, o zesměšnování různých institucí nemluvě (jeptiška a mnich vládnou :)). Ale takhle stylizované mi to prostě vůbec nesedlo a tu hranici vkusu, na které se film celou dobu držel tak tak, tohle překonalo směrem dolů.. No, možná to vypadalo, že chci ještě vytahovat něco víc, ale to by bylo k chybám asi tak všechno :)) SUMA: Art ve velkofilmovém provedení, plný nádherných audiovizuálních perel, řemeslně naprosto vyhovující snaze předvést divákovi tajemný svět pachů, ale trošku selhávající v samotném finále. Poetika a umění tolik nebavila už dlouho. ()
Je zajímavé sledovat jak prastaré diabolistické mýty oživují v tomto navenek velkoryse pojatém filmu oživujícím trochu autodafé, trochu nejpustší sadismus, orgie budící to nejtemnější v člověku. Závěr působí poněkud masochisticky: jakoby se autor chtěl doslova vykálet na svou nesporně velkoryse pojatou práci. Film je umocněným ďábelským temnem. ()
O filme, knihe, či celej neslávnej legende som doposiaľ ani len nepočul, takže som bol príbehu plne otvorený. Špinavosť prostredia, surovosť natáčania a priam zvrátené scény podtrhnuté melancholickým, až sentimentálnym spracovaním vyvolajú nevšedné a nie vždy príjemné pocity. Ak podobný postoj dokážu zaujať aj herci, neni čo vyčítať. Azda len ten incestný záver, ktorý sa dal spracovať aj trošku jednoznačnejšie. Každopádne, nabudúce si budem dôkladnejšie vyberať svoj ďalší parfum. 90%. ()
Velmi originální, přitažlivé, vizuálně, obsahově i celkovým zpracováním vysoce podmanivé dílo. Herecká garda v podání Dustina Hoffmana a Alana Rickmana, zajímavý Ben Whishaw, někdejší "holka, co to chce taky", Karoline Herfurth a neskonale nádherná, čistá a panenská Rachel Hurd-Wood. Již syrově realistická a "brutální" úvodní sekvence s porodem na odpudivém rybím tržišti mě ohromila a úžas a obdiv mě neopustil do konce snímku. Při závěrečných masových sexuálních orgií občanů zdrogovaných "vůní ženy" jsem si říkala, že je to příliš neuskutečnitelné na to, aby se to skutečně dělo. Nabyla jsem dojmu, že se jedná o známý fígl alias "jenom si to představuju." Mýlila jsem se. Nejmocnější parfém světa skutečně fungoval a dokázal okolí okouzlit a omámit silou nevídanou a téměř nadpozemskou. Konec filmu je velkolepým činem skutečného génia a zároveň mistrovskou "kapkou" za celým jeho dílem:) Přemýšlela jsem: "Šlo by skutečně? Vyrobit dokonalý parfém s onou třináctou esencí?" Pokud ano, jednalo by se možná o tu nejdokonalejší biologickou zbraň s devastujícími účinky na obyvatelstvo:) "Ty si myslíš, že tě nechám ve své dílně bryndat mé esence, které stály doslova celé jmění?" ()
Neverila som, že je možné, aby sa mi dostal do rúk thriler, pri ktorého sledovaní nebudem voči vrahovi pociťovať nenávisť a hnev - ba naopak, chápala som všetky jeho pohnútky a rozhodnutia, hoci boli šialené. Je snáď bežné, aby vrah nebol len neľútostným vrahom, ale len obeťou svojej výnimočnosti? Ako píše Cival, vďaka bohu za to, že Tykwer netočí filmy pre všetkých, no vykročil vlastnou cestou, plnou úžasných kontrastov (špinavý zadaždený Paríž = éterické zmyselné vône, malý, zhrbený, nepodstatný Grennouille = božský dar jeho nevšednej vnímavosti). Umelecké dielo, dokonalé v každom zábere, kedy je Jean-Baptiste otupený svojou ničotnosťou, silné vďaka nádhernej melancholickej hudbe, hereckým výkonom (Whishaw-Rickman-Hoffman) či celkovému atypickému spracovaniu. Ďalší hrdina (podobne, ako môj milovaný Dracula), ktorý nezabíja kvôli neuspokojeným chúťkam masového vraha, ale len pre tajomnú a ľuďmi nepochopiteľnú lásku a vášeň. Kontroverzný záver je priam mystickým, upokojujúcim vyvrcholením, ktoré uvrhlo morálne slabých ľudí do dimenzie vlastnej telesnej neovládateľnosti a skazenosti. Nedokážem pochopiť, ako niekto môže potupiť záverečnú, nadčasovo-umeleckú sekvenciu na bezduché amatérske porno. Znovu sa mi potvrdilo, že 90% ľudskej populácie tvoria radoví diváci, neschopní oceniť myšlienkový presah a "iný Hollywood". To je - pri pohľade na tržby - moje skromné tvrdenie. ()
Od začátku má parfém něco, co mi už dlouho u většiny filmů chybělo. Strhující příběh, napětí a charismatického představitele hlavní role, který je sice každým coulem "zlý", na druhou stranu víte, že za jeho vášní v zabíjení stojí něco, co nedokáže sám zastavit. Alan Rickman navíc ztvárnil další ze svých maximálně charismatických rolí; tentokrát otce, který se rozhodne svojí dceru ochránit před vrahem za každou cenu. Parfém má prostě skoro vše: skvělou atmosféru, napětí, herecké výkony, hudbu... jen jedna věc mi vadila a to konec. Jako kdyby horor končil happyendem, kdy se ukáže, že zombie, která tam pobíhala celou dobu je vlastně váš soused, který neublíží ani mouše, a že to na vás všichni vaši přátelé jenom hráli. Přitom Tykwer by podle mě mohl ukázat, že láska k člověku je mnohem víc než vůně nějakého parfému, stačilo by jen změnit poslední scénu s Rickmanem a neudělat z něj na konci poblouzněného starce, když předtím vystupoval jako jeho pravý opak. ()
Parfém musím rozebrat na dvě části. První z nich, zhruba dvouhodinová, vypráví většinu příběhu mladého muže s výjimečným čichem, který touží stvořit dokonalou vůni a pro svůj cíl je ochoten učinit cokoli. Díky netradičnímu námětu působí tato část neočichaně, prostředí vytváří patřičnou atmosféru a „hrdinovi“ jsem přál, aby se mu dílo podařilo. Před projekcí jsem se trochu obával delší stopáže, leč ačkoli mohl být film o nějakých 20 minut kratší, až na pár nudnějších momentů odsýpají první dvě hodinky vcelku svižně. Jen škoda, že v evropském filmu, jenž se odehrává ve Francii, mluví všichni anglicky. Summa summarum bych tuto větší část filmu hodnotil ****. Ovšem poté přijde poslední čtvrthodinka. Nečetl jsem předlohu, pročež netuším, zda se jí režisér držel i na konci (nejen dle zdejších ohlasů hádám, že ano), ale ať je tomu jakkoli, závěr vypadá spíše jako skeč Monty Pythonů (např. zabijácký vtip). Když porovnám finální dění se zbytkem filmu, myslím, že jsem dosud neviděl absurdnější zakončení. Kvůli němu jde hvězda dolů, nicméně chvíli jsem přemýšlel, zda neučinit absurdnosti za dost a nedat za něj naopak hvězdu navíc. ()
Pokud měl někdo natočit Parfém, pak zřejmě jen Tykwer, protože kniha s takovou pověstí snese jen režiséra takového jména. Místy je to lehký mindfuck, ale myslím, že dostatečně rehabilituje to dobré z moderní německé kultury. Ben Whishaw je řádně nechutný, Dustin Hoffman a Alan Rickman zajistili pozornost široké veřejnosti a Corinna Harfouch a Karoline Herfurth dodaly své neopakovatelné tváře. ()
Tykwer jakoby se snažil místy posunout film do atmosféry Burtonovského "nereálna", ale zůstane někde napůl cesty (absence této stylizace je nejvíce cítit právě v onom konci). Nahrubo otesaný scénář odvádí příliš pozornosti různými směry a kamera se spíš než v krásných záběrech vyžívá v laciných (a někdy samoúčelně nechutných) efektech. I když onen pokus zachytit nezachytilné se místy opravdu daří navodit. Režie je pro mě zajímavá v určitých momentech (první vražda a její reminiscence, učení u Baldiniho), ale v celku se Tykwerovi film trochu rozpadá pod rukama. Stejně jako jeho "myšlenka". ()
Tak neviem komu mám tlieskať viac, či Tykwerovej sugestívnej réžii, či Süskindovej originálnej predlohe. Každopádne im to spolu klape náramne a Parfém je (nielen / hlavne) formálne veľkolepý zážitok. 90% ()
Tykwer je tězce invenční a hlavu má doslova plnou nápadů, které chrlí na diváka v razanci věru nevídané. Vůni dokázal na filmové plátno přenést asi nejlépe jak se momentálně dá. Pokud přičteme skvělé herce a opravdu nádhernou výtvarnou stylizaci, dají se odpustit i občasné mezery v ději a přestřelená stopáž. Opravdu zvláštní příběh, opravdu zvláštní film. ()
Reklama