Réžia:
Hermine HuntgeburthKamera:
Martin LangerHudba:
Niki ReiserHrajú:
Nina Hoss, Jacky Ido, Katja Flint, Nino Prester, Janek Rieke, Barbara M. Ahren, Robert Dölle, Barbara HerschbachObsahy(1)
Švajčiarske dievča Carola /Nina Hossová/ je na dovolenke v Keni, a tam sa na záver dovolenky zamiluje do mladého muža - masajského bojovníka z kmeňa Samburu Lemaliana /Jacky Ido/. Vo svojom odeve a tradičnou zbraňou v ruke na ňu zapôsobí priam strhujúco...Carola opustí svojho priateľa, aby zostala so svojim milencom. Musí sa však prispôsobiť štýlu života Masajov, ktorí žijú v stepi, vo veľmi jednoduchých podmienkach. Musí akceptovať postoj jej muža k ženám. A napokon musí čeliť aj jeho žiarlivosti... Masajovia ju síce vrelo privítajú a ona sa stane jednou z nich - bielou Masajkou. Lenže sen o veľkej láske sa zmení na boj o život. (STV)
(viac)Recenzie (184)
Poznání tvrdé reality afrického kontinentu... Láska neznamená všechno..! ()
Já nevím co na tom nechápate ? Prostě se bílá švýcarská holka zamilovala do černýho masaje a nazdar bazar ! Vám se to nikdy nestalo ?? Jasně, ta konfrontace dvou odlišných světů, hodnot a kultur mohla vyznět ještě tvrději, ale i z tohohle musí bejt každýmu jasný o co tu jde, že zamilovanost zaslepuje, ale kvůli tomu přece nebudu nikoho nazývat krávou nebo přemýšlet nad tím, proč se do masaje na první pohled zabouchla. Boha jeho. A vůbec, moc tady nemacharujte, protože jak vás znám, tak na vás by hodil nějakej ten masaj kukadlem a šup, za chvíli by jste mu vlezli do tý chýše stejně jako hlavní hrdinka. Na a o nás klucích ani nemluvím, masajka by se zavlnila a pří zpátečním letu z Keni do Prahy by bylo o boule v katích postárano, viď Malarkey, ty škrtiči jeden :-) ()
Já osobně žít s tou ženskou, která se rozhodla pro tak radikální krok, ještě před letem jí uškrtim a žádná epopej o tom jak se mladá nadějná holka z Německa rozhodla zůstat s černochem na pospas osudu nikdy nestala a předešla by všem těm problém, průserům, nudy, nenávisti a žárlivosti a koneckonců by taky od všeho toho muchlování byl taky pokoj. Bílá masajka není zas tak hrozný film. Na druhou stranu má pár opravdu silných scén, jak tady řada uživatelů o nich píše. Scény, na který jen tak asi nezapomenu, protože to snad ani nejde. Ale i tak je to vcelku nuda, kterou povyšuje jen pár vydařených scén a fakt, že to je podle skutečné události. ()
║Rozpočet €7miliónov║Tržby Celosvetovo $22,629,534║ ()
Mno... Zas tak nudné mi to nepřišlo, celkem to šlo, takový nevydařený porod na cestě byl třeba skvělý, ale na víc než tři to nakonec nevyráhla ani úžasná hudba. Možná kdyby ten konec byl aspoň trochu vygradovaný, dosáhlo by to na ty 4... 70%. ()
Předmětem komentáře by nemělo být hodnocení motivací jednání hlavní hrdinky, ale především asi sama kvalita filmu a z tohoto pohledu se filmová adaptace stejnojmenného knižního bestselleru povedla, herci jsou celkem uvěřitelní, snímek je řemeslně na výši, německá režisérka ve svém konceptu předkládá divákovi opus kulturně-geografický, neboť střet kultur zde hraje stěžejní roli. Jednání hlavní hrdinky, ať je sebevíc neuvážené a nepochopitelné, je úhelným tématem celé knihy i filmu, proto obé vzniklo, aby poukázalo a odradilo, otevřelo oči možným následovnicím...a jako takové je integrální součástí celého snímku a především pak zjevně i důvodem jeho vzniku. Pozastavovat se nad ním je tak trochu nedomyšlené... ()
Překvapivě se mi to líbilo. Ze začátku to vypadá jak neuvěřitelnej kýč, ale pak přijdou problémy a je to zajímavé. Neříkám, že je to bůhvíjak dobře natočené, ale to téma je poměrně atraktivní aby mě na dvě hodiny zaujalo. Navíc herci jsou příjemní. ()
Ono je na celém tom příběhu zajímavé jen to, jak dokáže ženská zblbnout, pokud se během okamžiku zamiluje do někoho tak odlišného a když je to natočeno tak zkratkovitě, ploše a nezajímavě, jako v tomhle filmu, vyjde vám z toho jen nekonečně dlouhá nuda a Corinne (ve filmu Carola) vypadá jen jako žena, která nedokázala snést, že se její vysněný masajec nedokázal chovat podle jejích představ. ()
HA a jde to i bez Pilcherky, viďte? To úvodní trochu nedůvěryhodné okamžité zamilování na první pohled mi sice trvalo chvíli překousnout, ale hlavní hrdince podobných pojašených slečen běhá bohužel po Evropě vícero, takže vlastně proč ne. A dále film probíhal překvapivě docela realisticky, jistě, jazyková stránka, finanční situace Caroly a některá porušování kmenových tradic tak zrovna nevyznívaly, ale komplikovanost vztahu, odlišnost kultur a zvyků rozhodně ano. Povoleným návratům jsem už však věřil méně. Lepší 3* jsou tak akorát. ()
No, chtěl jsem se rozepsat, ale de facto Jossiin komentář to řekl za mě.. A já zbytek komentáře v rámci svého pudu sebezáchovy zapudím a nenapíšu... :-( Bílá masajka a Bez dcerky neodejdu je typický příklad... ne jednou řež, ale x-krát měř.. ale obrácený postup... Jo, chemie je chemie :-) v tom dobrém i odvráceném slova smyslu... ()
Taky mi ani nepřišlo, že to mělo dvě hodiny. Hrdinka se chová sice tupě, ale je to podle skutečných osudů, takže to není vina scénaristů. ()
Všetci si kladú otázku, ako je možné, že jedna civilizovaná ženská môže pri nepatrnom pohľade na človeka s úplne odlišnou kultúrou odrazu tak zblbnúť a vydať sa naprieč čoraz zložitejším problémom. Áno, je to šialené, ale čo človek neurobí preto, aby si udržal v rukách naivné romantické city, o ktorých si myslí, že nimi všetko zdolá? Od začiatku je jasné, že tento ,,rozprávkový" vzťah nemohol vydržať večne, aj tak Carola príliš dlho ignorovala morálne či sociálne rozdiely, ktoré ju s masajským bojovníkom odlučovali. A hodiť tento film do odpadu len preto, že sa ľudia aspoň raz v živote zaslepení nechajú uniesť? Už len ten pohľad na krásnu prírodu, scenérie či masajské kmene podfarbené príjemnou hudbou úplne zapadajúcou do prostredia v buši. Niektoré scény sú veľmi silné či už záverečná vyostrená hádka alebo pohľad na zapadajúci horizont, film mi ubiehal rýchlo a ani chvíľu nenudil. A ktorá žena by nebola očarovaná hrdým masajom aspoň na malý okamih svojho života? :-) ()
Filmy typu Die Weisse Massai jsou stále aktuální a potřebné, protože bez konkrétní ilustrace by nikdy nebylo možné širší obecenstvo upozornit na sociospolečenské jevy stále přítomné, ač velmi naivní. Čistě z filmové přidané hodnoty oceňuji v malých rolích Katju Flint a Barbaru M. Ahren. ()
Uživatelka kiddo má pravdu - tahle ženská má mozek v kalhotkách. A to mi na tomto filmu nejvíc vadilo. Žádný důvod, proč se najednou, jen kvůli jednomu pohledu (holt přeskočila jiskra, že jo) odstěhuje kamsi do buše a bude spát na zemi s někým, koho vlastně nezdá. Ano, vím, o tom důvodu tenhle film není, je to o tam, jak tam lidé žijí a jak se s tím tato žena vypořádá, ok. Ale pořád se nemůžu zbavit pocitu, že to mohlo být mnohem, mnohem lepší. Zkrátit stopáž o půlhodiny, obsadit tam někoho jiného a hlavně přidat postavám trochu věrohodnosti (jasně, africký chlap, vychován jako lovec, jen tak dovolí, aby si ženská dělala, co chtěla, speciálně když ve filmu je řečeno, jak se k nim chovají…) a mohl by to být stejně skvělý film, jako například Vzpomínky na Afriku. Takhle to je jen průměr, na který si za pár dnů sotva vzpomenete. 50 %. ()
Resumé příběhu: Milovat znamená velmi často mýlit se. Tak to končí, přehoupne-li se láska v náhlé pomatení mysli. ()
Knížky Corrine Hofmann znám, takže mě jednání hlavní hrdinky tolik neudivovalo. Za to mě, ale místy docela nudilo. Tenhle film během své dvouhodinové stopáže neukáže nic co byste nevěděli z jakéhokoli dokumentu o Africe. Navíc se místy docela vleče a jen málokdy vás skutečně napne. Na film se určitě dobře kouká a pochvalu zaslouží i herci. Problém celého filmu, ale bohužel je že jen klouže po povrchu a málokdy si vás pustí k tělu. -Průměrná limonáda jen pro fandy předlohy. ()
Dokud Carola nevytáhne karty na stůl (nastolení civilizace a s ní spojený feminismus), tváří se film jako sympatické dobrodrůžo o jedné Evropské pipině, která chtěla poznat nepoznané a zakouká se do masajského bojovníka. Snímek u romantiky nezůstane a tak jsme svědky toho jak si takhle kráva občas dupne a převrátí život v kdysi spokojené vesnici vzhůru nohama. Paní co psala tuhle knížku by se měla spíše stydět než oslavovat. 55% ()
Bílá masajka je koukatelný film, ale navzdory tomu, že je natočený podle skutečných událostí, je hrozně neuvěřitelný. Scénář totiž postrádá jakýkoli vnitřní vhled do duše oné naivky, která se sebere, opustí všechno a jde si do buše budovat svůj nejistý milostný život. Bral bych to, pokud bych znal vnitřní pohnůtky oné ženy - pohnůtky jakkoli praštěné, ale alespoň náznak něčeho, čeho by se moje skromně vyvinutá logika mohla chytnout... Takhle se mi dostalo jen docela líbivého snímku, který klade důraz na přírodu (jež je sice krásná, ale to není všechno...) a který do značné míry obrušuje realitu Afrického života. Dostalo se mi romance, která je jak vystřižená z nějakého dívčího románu, což zrovna není můj oblíbený žánr. Zkrátka je to slušný film na jedno podívání, ale až na pár momentů je lehce zapomenutelný - teda až na tu neskutečnou hloupost hlavní hrdinky. ()
Pětkrát přerušeno - NEZÁŽIVNÉ. Rozhodně neselhává samotný příběh ani prostředí, ba naopak; zamrzí pouze nezaujaté zpracování, které si nechává všechny ty působivé obrázky ze světa Masajů proklouznout mezi prsty, včetně klíčových chvil osudů titulní ženské postavy. K té jsem si mimochodem horko těžko hledal sympatie, zejména v prostřední fázi filmu je zralá na pár facek (film se ji ale v žádném případě nesnaží ospravedlňovat - viz trefné scény s knězem), ačkoliv vyloženě kladnou či zápornou postavou tu není nikdo. Největší slabinou filmu je neschopnost vytvářet jakékoliv napětí situace či gradaci, takže sice čekáme, kdy padne první rána a kdy se blondýnka konečně rozhoupe k návratu domů, ale když už se tak stane, je to zhruba stejně poutavé, jako moucha na řiti průměrné masajské kozy. ()
Jak už tu kdosi napsal a hodně často se tu na to zapomíná, hodnotíme zde film a ne chování poblouzněné Švýcarky. Němci velice překvapili, protože tomuhle filmu téměř nic nechybí, snad jen nějaké větší napětí. Lokace, vybraní herci, hudba, vše bylo perfektní. A ty nádherné scenérie Afriky... Krom toho se divák podívá opravdu zblízka na to jak se bydlí a žije u Majů. A i když jen kousek nad skupinkou jejich chýší spletených z křoví se tyčí stavba misie, přesto člověk žasne. Já vůbec nechápu co ta mladá žena z civilizace čekala když vyrazila od letiště za hlasem svého srdce. Jako výlet časem do doby kamenné bych to asi an chvilku pochopil, ale ona se tam rozhodla žít. člověk může být lecjaký blázen, ale tohle už chtělo fakt hodně velké koule nebo být šílenec. Ve filmu mne potěšila hojná účast Defíků což u filmů z Afriky nepřekvapuje. Málo co má takovou průchodnost těžkým terénem jako Land Rover. Dnešní Evropanky ve Švýcarsku, Rakousku a hlavně Německu to mají mnohem snazší. Lidožroutů z Afriky je plná Evropa a tak si ten svůj středověk se svými vysněnými opálenými svalovci mohou užít doma bez složitého cestování africkou buší. Dávám za 4 kozy. * * * * ()
Reklama