Réžia:
Mischa AlexanderScenár:
Mischa AlexanderKamera:
Bert PotHudba:
Zbigniew PreisnerHrajú:
Sipke Visser, Ida Poortinga, Jochum ten Haaf, Ricky Koole, Bastiaan Ragas, Peter Franke, Rick Nicolet, Harald Warmbrunn, Pepijn Gunneweg, Pieter Verhoeff (viac)Obsahy(1)
V roce 2000 se scházejí odborníci, aby zvolili nizozemského sportovce století. Sake Wiarda jmenuje sportovce jménem Taeke Jongsma, kterého nikdo z přítomných nezná a který prý vynikl v nezvyklém sportu – sezení na kůlu. Vypráví jeho příběh... Taeke je synem chudého venkovana a v lidovém sportu, oblíbeném v jeho rodném Frísku, hledá odstup od neutěšené skutečnosti. I do navenek idylického světa jeho dětství ve 30. letech a mládí ve 40. letech proniká realita nezaměstnanosti a války. Zkouška trpělivosti a rovnováhy, v níž se v průběhu času naučil s přehledem porážet své soupeře, se pro Taekeho stává osudem. Nachází smysl života v poklidném sledování klidné vodní hladiny obklopující jeho kůl, tahu ptáků, proměn počasí i ročních dob... V okamžiku, kdy jde o něžný cit k půvabné Tjitske a nenávist k bohatému konkurentovi v lásce Rintjemu, se však Taeke musí rozhodnout, zda zůstane jen pouhým pasivním pozorovatelem světa... Poetická tragikomedie o jednom lidském osudu přerůstá v originální úvahu debutujícího režiséra. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (60)
Spíše než komedie jde o poetický příběh. Humorných scének je, co by se na jedné ruce spočítalo. Pěkná holandská krajina, dojímavá hudba a atmosféra před 50ti lety - to vše přidává na někdy ne zcela záživném průběhu příběhu. Originální avšak chvilkama prázdné. Rozhodně mezi 3-4 hvězdičkami, ale jelikož moje očekávání bylo větší a na odchodu z kina jsem nebyl naplněn spokojeností a nadšením, tak 3*. 7/10 ()
Moc ráda bych viděla, kterak sportovec, který prosedí v jednom zátahu nekonečnou řadu dní na kůlu, okamžitě po jeho opuštění někam hbitě uhání … :-) … Ale filmoví hrdinové běžně zvládají i v praxi fyzicky neproveditelné úkoly, takže to neřeším, zrovna tak jako problémy s vyměšováním nebo s hygienou - neboť je to čistě jejich problém (a problém půvabných hrdinek, které je přesto milují). Takže ve své podstatě se jedná o takový milý a křehký snímek o nejpodivnějším sportu, jaký si dokážete představit - a taky o tom, že překonávat rekordy nemusí být v životě to nejdůležitější, protože při té bohulibé snaze můžete ztratit mnohem víc. Slabší 4* ()
Člověka až zarazí, jak absurdní sport, jakým je sezení na kůlu, může být národním sportem - v tomto případě Frísů. Postupně se člověk dozvídá, že na kůlu se dají dělat různé věci, jako např. vzpěr na rukou, čurání, stání, jedení, čtení, povídání, dá se z něj ve spánku či únavou spadnout rovnou do vody, ale taky se z něj krásně pozoruje veškeré dění kolem. A ještě jeden bonus: při troše zručnosti obou zúčastněných se na něm dá i milovat. A nakonec za to všechno, co na něm zvládnete včetně toho nejdůležitějšího, a to časového rekordu, budete odměněni cenou nejlepší sportovec století:-) Jenže to by na nejvyšší hodnocení nestačilo. Co z tohoto filmu činí nezapomenutelný zážitek je to, co se děje kolem kůlu - vztahy mezi lidmi, jak se kdo na tuto aktivitu dívá, co tato aktivita dělá se samotným aktérem - co v něm umocňuje a co potlačuje - co to dělá s ostatními v jednotlivostech, ale i skupinově jako národní sport... A když je to vše velmi dobře zfilmováno a umocněno hudbou Zbigniewa Preisnera, člověk jaksi zapomene na veškerou absurditu onoho sportu... ()
Taký fajn film o tak uletenom "športe" ako je sedenie na drevenom kole. Keď som šiel do kina vôbec som nevedel, čo mám čakať a možno aj preto som opúšťal sálu vcelku spokojný. Na tomto filme sa mi veľmi páčilo, ako sa pohrával so žánrami, a tak sa chvíľu pozeráte na love story v milostnom trojuholníku,potom na historickú reflexiu komunistického hnutia v povojnovom Holandsku, nasleduje akčný prepad banky ústiaci do groteskného záveru a celé je to vlastne život jedného "športovca" vyrozprávaný členom komisie, ktorá má zvoliť najlepšieho športovca storočia. Trošku mi však vadila kamera, ktorá síce nebola zlá, ale potenciál oveľa lepších záberov tu určite bol. ()
V životě bych neřekl, že i já bych se mohl stát sportovcem, a stačilo by mi k tomu velice odolné pozadí - ne prosím, nejedná se o žádné šermířské souboje ve stylu: ,,Už mě to nebaví, tak mě konečn(íkov)ě zapíchni" Tady se soutěží v nejdelším otlačování půlek na kůlu nad vodou. V očích statných sportovců můžete již po pár minutách sledovat vzrůstající soustředění a napětí, které se s postupem roku mění v urputnou snahu potlačit srůstání obou polovin sedací části těla. Jojo i tohle je sport, takže jestli si chcete říkat sportovec a vaše touhy nehraničí se zlatou medailí z atletiky, stačí si najít nebo třeba vymyslet nějakou ulítlou disciplínu, naplácat na ni trochu té historie i hysterie, sehnat fanynky, které se za Vámi nebojí ani na kůl vlézt (natož na něm dělat cokoli nepřípustnějšího než se ďoubat v nose) a máte zaděláno minimálně na sportsmena roku pralesního kola. A když se tomu budete věnovat dostatečně dlouho - takže alespoň celý život, tak máte velkou šanci i na sportovce století ;) P.S.: Zajímalo by mě jestli by šel třeba kůl třeba vyměnit kdyby měl soutěžící například monstrózní průjem. ()
Galéria (8)
Fotka © Staccato Films
![Najlepší športovec storočia - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/194/194710_6a5186.jpg)
Reklama