Réžia:
Bohdan SlámaScenár:
Bohdan SlámaKamera:
Diviš MarekHudba:
Vypsaná fiXaHrajú:
Jaroslav Plesl, Aňa Geislerová, Marek Šácha, Anička Bubeníková, Karel Roden, Klára Melíšková, Igor Chmela, Jiří Mádl, Miroslav Sabadin, Kateřina Jandáčková (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
Kolik sluncí je třeba, abychom byli šťastní? Příběh rodiny a jejích přátel z menšího města vypráví o touze proměnit svůj život k lepšímu, ale také o tom, jak často jsou děti ovlivňovány přešlapy svých rodičů. Téměř čtyřicetiletý, ale pubertou doposud zmítaný otec od rodiny Jára (Jaroslav Plesl) se stále nepoučil z vlastních chyb a jeho úlety s sebou přinášejí komické momenty. S partnerkou Janou (Anna Geislerová) vychovávají dvě děti. Starší z nich je dospívající syn z Járova prvního manželství Véna (Marek Šácha), který v příběhu sehraje klíčovou roli po boku staršího kamaráda, punkáče Jerryho (Jiří Mádl). Jana prožívá krizi v manželství, ta vyvrcholí v momentě, kdy Járu vyhodí z práce a ona si najde milence (Igor Chmela). Lavinu nečekaných událostí z povzdálí sleduje a možná nakonec ovlivní místní guru Karel, jehož ztvárnil v nezvyklé herecké poloze Karel Roden. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (464)
Hm, umění. Barvy, rozkomíhaná kamera, osudové téma, lidé na kraji společnosti, existenciální témata na půdorysu těchto "malých" životů. Prostě umění. Pro festivaly jak stvořené. Jistě to dostalo mnoho cen. Pravda, s realitou to má společného asi jako televizní zprávy na Nově, a psychologicky je to vedené jen temnými linkami, jako by v životě ty světlé nebyly (tedy možná až na ten konec), ale to je prostě umění. Nedivím se nyní tak často používanému termínu kavárenský intelektuál. To někdo, kdo je docela za vodou, někde sedí, pozoruje cvrkot kolem sebe, a přebírá si to po svém a přebere si to po svém a pak to ze sebe dostane ven formou knihy nebo filmu. Nic proti, každý má nárok na svou interpretaci. Pokud neignoruje očividná fakta a danosti, protože se mu do jeho pohledu nehodí. Nemám nic proti zobrazení lidí na okraji společnosti, ale ono to jde udělat třeba i poeticky, nejen depresivně. Nebo klidně tragikomicky. Ale neměl by tam chybět vyvažující prvek, protože jít jen jednou cestou je zrádné - vlastně z toho nakonec vyleze agitka v takové či onaké podobě. Btw, ta závěrečná píseň kopíruje Mňágu a Žďorp vědomě? ()
62% celkem zábavná nenudící sociální sonda se spoustou vtípků, někdy bohužel na účet toho, aby člověk mohl brát film vážně (postavy se tím chovají nevěrohodně) s naprosto šílenou závěrečnou scénou, která vypadá jak nastřižená z České sody a sráží film někam do skupiny odpadu. nejlepší je odejít z kina těsně před koncem. ()
"Někdy je to tak, bolí to někam doprostřed. Jsem tu kvůli tobě a ty seš tady kvůli mně. Jedu na kole a ty mě držíš na laně, je to šňůra pupeční, co se brzy přetrhne úplně... TADY TĚ MILUJU!! Nejsme sami, je tu malý bůh. Má tetování- nalepovací- na rukávu. Tančí jako primabalerína a nese dobrou zprávu..." (Ty vole, celej film na tu písničku čekám a ono... nic :-). Ramirez nebýt fanouškem českých filmů, podle jeho (ne)skromného názoru by se ty dobré po Velvet Revolución daly spočítat na prstech jedný ruky (a ještě bych si mohl klidně dva tři prsty uříznout), ale Čtyři slunce, jó, to je iné kafe. Deprese vršící depresi, během toho filmu se pousmějete možná jen u držky Jirky Mádla (páč to je fakt maska), jinak koutky dole... Kromě dobrého námětu tu jsou herci, co hrát.. wait for it... fakt uměj, radost se na to dívat. No a samozřejmě hudba, ten hlavní důvod, proč jsem si Ćtyři slunce vůbec pustil (protože Tohle z hlavy jen tak nevyženete). ()
Něco je tady asi špatně. Když to vezmu kolem a kolem, vůbec nevím, o čem to bylo, co mi to mělo dát a kam mě to dovedlo. Prostě jsem to shlédl, neudělalo to se mnou vůbec nic a šel jsem spát. Dokonce ani Karel Roden mě nezaujal. Kam se to ten český film řítí, to tedy nevím... ()
Aneb dojemný film o tom, jak si pražský intelektuál představuje, že zijou chudý lidi. Neverohodny, nezábavny, papírem šustící. 11 nominaci na Českého lva. Nejsem překvapený. Ale má to hezkou práci s kamerou, to jo. ()
I přes hvězdné obsazení nemohu dát filmu víc než odpad. Velice mi připomínal film Děti noci. O drsné realitě některých životů, ale jinak o ničem. ()
Další zbytečný a nudný film hrozně nezáživný to bylo prostě o ničem. ()
Herci ano, scénář ne. Bohužel, aniž bych měla nějaká velká očekávání, tak tenhle příběh jako celek nefunguje. (subjektivní pocit, samozřejmě) *** jsou hodně ()
nulový děj a nesympatické postavy (v čele s nesnesitelným zaklínačem kamenů v podání Karla Rodena) ve filmu, který je naprosto o ničem ()
Nemůžu si pomoct, ale Bohdan Sláma se už trošku opakuje, ještěže do ústřední role neobsadil (opět) Pavla Lišku, Plesl byl lepší. Krom skvělých hereckých výkonů nabídnou Čtyři slunce sice krásně bláznivou, ale trochu prvoplánovou a účelovou postavu (Karel), dost krkolomný děj (přesto v mnoha ohledech silný) a vyvrcholení, které spíše zklame. Ještěže se snímku drží taková ta krásná "Slámovsky" bezvýchodná atmosféra... 7/10 PS: Štěstí bylo o třídu výš. ()
Zklamání, které sice nedosahuje odpudivých rozměrů Nellisovic Perfect days, páč Sláma se aspoň nezaprodal střednímu proudu, ale možná díky tomu jde o zklamání ještě hlubší, neb se dotýká samotného nitra, jež mělo tohoto režiséra ve velké, skorem duchovní oblibě (stále má, ale napříště bych panu Slámovi přál více režisérského Štěstí). 40% ()
CITÁT - Nic se nevyřeší samo............ Máte problém, jste ve stresu, chce mít slunce v duši? Zavolejte Karla (Karel Roden). CITÁT - Tady nemůže stát, citíš to?.......... Prvních půl hodiny je to taková příjemná pohodička, člověk se i zasměje, pak se to však začne dramatizovat. Karel má vizi. Tak berou auto a jedou. CITÁT - Když nic neříkám, jeď rovně.......... Tady je strašná škoda, že tento dost dlouhý výlet, trvající dva dny nemá nějaký lepší konec. Prostě to jen utnou a víc se o příhodě nemluví. Jen chvilku ke konci. Tak jsem čekal nějaký mysteriozní příběh a nakonec se s toho vyklubal klasický český film o rodinném dramatu. Dvě rodiny, čtyři slunce, nic víc. Ale i tak je to celkem povedený český snímek, který určitě zanechá slunce v naší divácké duši. Postavě Karla je dán velice malý prostor a je to škoda. Tady jsem viděl velký potenciál, ale je nevyužit. Karel Roden roli zahrál perfektně. CITÁT - Postav se sem a vem si ten kámen.......... Ve filmu zazní píseň "Čtyři slunce" skupiny Vypsaná fixa. http://www.youtube.com/watch?v=wVpFU4DUI1U Natáčení probíhalo ve městě Mirotice a okolí. ()
Depresivní deprese. ()
Musím říct, že jsem z tohoto filmu velice zklamán. Čekal jsem zase nějakou Slámovinu, jeho předchozí filmy se mně líbily. Ale tady jsem buď vůbec nepochopil o čem film je, vlastně o ničem. Když už mě film začínal bavit, zase se na scéně objevil zaklínač se šutrem v ruce, který mě prostě neseděl. Mádl byl možná tak jediný herec, který svoji roli zvládl dobře, jako punker se mě i líbil. Ostatní hlavní herci mě do svých rolí neseděli.Nijak nezazářili, neoslnili svými výkony. Možná je to ale chyba scénáristy, a ne herců. Film mě rozhodně jako komedie nepříjde, kvůli těm pár vtipům co ve filmu zazní by tam neměl být zařazen. Je to spíše čistokrevné drama. ()
Takhle to má vypadat, Poupata! Pro mě příjemné překvapení, zejména po čtení rozporuplných recenzí. Po již zmíněných Poupatech je to vítané osvěžení, slunce ukazují, jak udělat film vyjadřující se ke skutečnosti (ať už společenské nebo sociální) a nebýt při tom těžkopádný nebo neuvěřitelný. Vůči Poupatům je to samozřejmě trochu nefér, protože Sláma využívá trochu jiné poetiky - v zaměření na nižší třídu se ale tyto dva snímky protínají. Také mají společné, depresivní ladění, u kterého vítězí Sláma svou vyvážeností, kdy není problém uvěřit a ztotožnit se s problémy postav, a taky na rozdíl od Jiráského dává alespoň nějakou naději na zlepšení. Kromě Slámovy svojské přírodní poetiky (kde nelze opomenout krásnou kameru Diviše Marka) Čtyři slunce odlišuje i přídavek jakéhosi duchovna, které zosobňuje Mistr Karel a nejvíce pak závěrečné vyústění. O Mistrově působení si můžu myslet, co chci, ale způsob, jakým Marek se Slámou snímají přírodu, si mě (skoro až duchovně) získal a nebeský závěr mi vůbec nevadil, jako symbolika 'boje' to bylo hezké. Open your mind! ()
Vidláci a symbolismus nejdou dohromady. Možná to funguje jako terapie, ale jako vyprávění plné hlubokých rozporů a niterních poselství to často vyznívá až komicky. PS-Marek jako vždy boduje. ()
Filmu buď člověk přijde na chuť a soucítí s hlavními hrdiny, anebo ho bez váhání pošle do kytek s komentářem: "To byla ale blbost". Já osobně se řadím spíše do té první skupiny. Už kvůli celkovému pojetí. Ostatně Slámovy filmy mám rád (právem ho mám v TOP režisérech). Osudy všech protagonistů byly opravdu zvláštní a nejednou jsem si říkal: "Ty vole, to je teda život". Jako komedii bych to vůbec nepovažoval, i takoví jedinci zkrátka žijí. Co se musí vytknout, je plytkost, absence většího vzrušení a málo propracovaný děj. Za což srážím významná procenta dolů. Nicméně Čtyři Slunce nezatracuji, film měl při nejmenším kvalitní a atraktivní obsazení. Ovšem ani to nestačilo k tomu, aby se člověku vryl film výrazněji do paměti. Ale věřím, že až to budou za cca 2 roky dávat v TV, tak zasednu. 66% ()
Tak tohle mě absolutně nebavilo. 1* za pár jakž takž ucházejících scének, Mádla a Vypsanou fixu ()
Asi je zbytečné rozepisovat se, jelikož tu bylo napsáno již dost. Snad jen podotknu, že tu sedím a ač byl film velmi smutný je mi tak nějak dnes večer po návratu z kina dobře....možná mi něco došlo, možná to, že každý se za něčím žene a možná to všechno dávno má, možná je třeba jen podívat se opravdově na skutečné hodnoty a možná že všechno přejde........U mně to Pan režisér Sláma vyhrál! ()
Škoda, že 80% českých filmů je o ubohosti českých lidí...Tyto "sociální dramata" však nikde nevedou...Hrdinové začínají ve sračkách a namísto posunu k lepšímu, dostanou se svým chováním ještě do větších sraček...Ani nevím, co chtěl tím filmem Sláma říci...Když jsem sledoval osudy těch lidí (a musím přiznat, že i v reálném světě mám kolem sebe takové) jsem 100% rád, že jsem křesťanem... ()
Reklama