Réžia:
Bohdan SlámaScenár:
Bohdan SlámaKamera:
Diviš MarekHudba:
Vypsaná fiXaHrajú:
Jaroslav Plesl, Aňa Geislerová, Marek Šácha, Anička Bubeníková, Karel Roden, Klára Melíšková, Igor Chmela, Jiří Mádl, Miroslav Sabadin, Kateřina Jandáčková (viac)VOD (5)
Obsahy(1)
Kolik sluncí je třeba, abychom byli šťastní? Příběh rodiny a jejích přátel z menšího města vypráví o touze proměnit svůj život k lepšímu, ale také o tom, jak často jsou děti ovlivňovány přešlapy svých rodičů. Téměř čtyřicetiletý, ale pubertou doposud zmítaný otec od rodiny Jára (Jaroslav Plesl) se stále nepoučil z vlastních chyb a jeho úlety s sebou přinášejí komické momenty. S partnerkou Janou (Anna Geislerová) vychovávají dvě děti. Starší z nich je dospívající syn z Járova prvního manželství Véna (Marek Šácha), který v příběhu sehraje klíčovou roli po boku staršího kamaráda, punkáče Jerryho (Jiří Mádl). Jana prožívá krizi v manželství, ta vyvrcholí v momentě, kdy Járu vyhodí z práce a ona si najde milence (Igor Chmela). Lavinu nečekaných událostí z povzdálí sleduje a možná nakonec ovlivní místní guru Karel, jehož ztvárnil v nezvyklé herecké poloze Karel Roden. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (464)
Možná Slámův nejslabší film, na druhé straně poprvé snad humor i když skrze tragédii, snímek i přes určitou rozmlženost stojí za vidění... viděno podruhé a naposledy...hudba: Vypsaná fixa ()
Přemejšlim co těm lidem tak vadí na Slámových filmech? Páč 57% težce podhodnocenej snímek. ()
Emočně silné. Šíleně smutné. Nesoucí poselství o zamyšlení se! "Tančící" v rytmu poga, bubínků a za zpěvu chorálů. Slunečně odrážející soužící protiklad povah, snů a představ o štěstí....ve výsledku nadprůměrné, ale místy velmi pokulhávající, bez detailního vykreslení charakteru hlavních postav...s velikym překvapením v podobě Jirky Mádla (který herecky zraje jako víno...) a hlavního (dosud neznámého) "hrdiny" M.Šáchy. ()
Nejslabší realizovaný celovečerní Slámův scénář. Styčné plochy s předchozí tvorbou zůstávají stále stejné - sociální tematika, okrajová společnost. Dialogy a situace oscilují mezi nadhledem a vážností, ale ve své plochosti s občasnými vyloženě hloupými, uměle znějícími větami (které tím pádem srážejí několik solidních scén), nejsou ani jedním. Interpretační rovina je tak nejméně vybalancovaná z celé Slámovy celovečerní filmografie. Duchovní přesahy jsou v rámci této plochosti nezvládnuté a vůbec nefungují. Nejzářnějšími příklady jsou postava Karla a samotný konec, který sráží mé hodnocení ještě níže. Osobní terapeutickou rovinu neberu v potaz. FIlm by měl v tomto konkrétním případě fungovat i bez diváckého zapojování vedlejších "textů" (nic totiž nevede diváka k tomu, aby tak činil). Nejlépe funguje scéna, v níž do sálu přicházejí zájemci o setkání s Karlem, zatímco ve vedlejší místnosti u výčepu štagmasti sledují zápas. Přičemž Sláma k rozdělení těchto dvou prostorů, kontrastních mikrosvětů, využívá posuvné dveře. Je nápaditá, vtipná, kompletně funkční. Bohužel stojí v rámci struktury snímku víceméně osamoceně. Bohdan má v případě tohoto filmu jediné štěstí, že jej herci s kameramanem i přes slabší režijní vedení udrželi na určité úrovni. V současné české kinematografii ještě pořád relativně slušné, mé hodnocení ale odpovídá kontextu Slámovy vlastní tvorby. ()
Film ťahá skvelá Geislerová a za ňou krivkajúci Roden. Inak nič, čo by zaujalo alebo aspoň stálo za nejaké hlbšie zamyslenie. Najlepších je asi tak posledných 10 minút. 3 z 5 ()
JSEM RIKAL, ZE JE TO DEBIL... Naprosto nejlepsi drama roku 2012. Prekvapilo me mnoho zvratu a hlave syrove podani tohoto snimku. Nesmim zapomenout na komedialni vystupy v roli Madla. Vsechna cest a Punks not dead! 90% ()
Jedna disfunkčná rodina, magor Karel ( ktorý nie je magor???) na pokraji úpadku hľadajúca "neexistujúce" šťastie. ()
Česká kinematografie si po létech klesání již spokojeně hoví vedle rozpadajícího se vraku Titanicu... Kromě nespočtu vulgarismů, oplzlých hospodských slyntů a kupy feťáků zde nic neuvidíte. A přesně tohle já ve filmu vidět nepotřebuji. I když je stěžejní myšlenka celkem zajímavá, tvůrci ji doslova zasypali horou, chci být slušný, takže odpadků. Navíc snímek dovede nádherně uspávat. Napadají mě jen tři slova: Nuuuda, děs a škoda. ()
Je v tom hodně ta českost. Je skutečně poznat, že je to náš film. Má to v sobě tu podivnost, tu depresi. Komediálních prvků je minimum, nicméně herecké výkony velmi dobré. Škoda, že neměl více prostoru Mádl, ale vždy skvělý Roden, Geislerová i pro mě překvapivě dobrá Plesl to vynahrazují. Působí to skutečně negativně na člověka, který začne litovat hlavní postavu Járy, který má chudák exmanželku p*ču, syna spratka, jednoho kamaráda blázna, druhého punkera na hraně a partnerku, která mu zahejbá. Jednou se to vidět dá a člověk se nenudí. ()
Na ten shitstorm překvapivě dobrý ()
Další smutnej a beznadějnej film v zachycující spodinu českého národa v jejich zbabraných osudech.. Nic nového, nic pozitivního, nic přelomového.. Prostě ten snímek je.. Viděno být nemuselo.. :-( ()
Typický snímek Bohdana Slámy. Obyčejný život zachycený v celé jeho nepřikrášlené podobě. Bez lesku, manekýn, úspěšných boháčů a krásných drahých aut. Hlavní představitelé se místo toho vypořádávají se všedními problémy s prací, s penězi, s dětmi a komplikovanými mezilidskými vztahy. Bohužel se nekoná nic kdovíjak strhujícího, ale možná právě o to je snímek ještě pravdivější. Obzvláště bych zde chtěla vyzdvihnout výborný výkon Aňi Geislerové, i když i všichni ostatní herci odvedli dobrou práci a byli stoprocentně přesvědčiví, jak už to bývá u Bohdana Slámy zvykem. (Dokonce i na Mádla se dalo chvílemi dívat). ()
Ach ty ženy... ()
U tohoto snímku tak chladná hodnocení chápu.....Úvodní představení hlavních postav mi bylo sympatické, samotný průběh se mi v některých momentech zdál levný a průhledný a až extrémně přitažený za vlasy, tak aby se umocnila bezvýchodnost situace. Závěrečná scéna byla tzv. navíc, ale je to jeden z nejmystičtějších momentů, co jsem v polistopadovém film viděl..po půl hodině by si film za náladu, kterou mi totálně poslal do bahnitých hlubin zasloužil max 2 hvězdy, ale jako celek je film nadprůměr. Zhruba v polovině snímku jsem přestal Rodenova Karla vnímat jako jeho roli, ale součást osobnosti. Klára Melíšková je úchvatná, Plesl je současně nejsilnějším českým hercem ve smyslu komplikovaných charakterů. Jiří Mádl překvapil, stejně jako mladý Marek Šácha....Ale to už tak ve Slámových dílech bývá standardem, že herecké výkony jsou ústředním motivem pro jeho příběh. ()
Bohdane umíš natočit i něco jiného než než životem dojebané lůůzry s neustálými sociálními problémy na pokraji společnosti? Poprvé to bylo super, podruhé ještě taky dobrý, ale opakovat donekonečna to samé začne být pěkná otrava. Jediný film co trochu vymykal tomuto schématu byl Venkovský učitel. ()
Česká depka vol. 19 nebo kolik. Daj vám ty postavy něco? Ne. ()
Jestli byl účel ukázat, jak je dnešní svět zoufalý místo a jak jsou na tom lidi špatně... ok then, message heard. ()
__"Čty-ři slun-ce svííítíí... slabě. Bohužel."__ Já nikdy na slámu, teda Bohdana Slámu, moc nemusím. Mám ho tak nějak v průměru, nikdy mě jeho filmy moc neoslovily, a jak to vypadá, stále neoslovují. Čtyři slunce jsou asi zatím ten nejdepresivnější a nejvíc deptající kousek, s pachutí temného pesimismu a trhání iluzí holýma rukama. Herecky je to pořád tak nějak nastejno, nesympatická Geislerová, Pleslova uťápnůtá variace na Lišku, snad jen mimózní Roden a punkový Mádl, který je herecky čím dál lepší a divácky sympatičtější, podávají ve svých rolích charaktery s přidanou hodnotou. Jinak děj a všechno okolo bylo pro mě místy nudné, místy zklamání. Našlo by se pár lepších scén, poetických scén (třeba cesta za Mistrem) a i nějaká ta hláška ( třeba "S'mě nasral!!" v Mádlově podání je má oblíbená), ale celkově jsem po odchodu z kina nechtěl jít výš jak na dvě hvězdy. Do teď se mi to rozleželo, a volím tři, i když si tím pořád nejsem jist a můj celkový pocit ze Čtyř sluncí je spíše rozpačitost, než cokoli jiného. ()
Pro mě Bohdan Sláma zraje jako ta Vypsaná fixa, se kterou tento film spojil. Ze začátku nic moc, Štěstí mě víceméně minulo, zato u Čtyř sluncí už plujeme na jedné lodi. Sice jde zase o to stejné, ale "liškovskou" postavu tu hraje Mádl (nebo snad Roden? :-) ), a vůbec je to takové jiné, takové přirozenější a uvěřitelnější. Nejvíc jsem se bál Karlova "vystřízlivění" a to mě dostalo, navíc mě fascinoval Marek Šácha, který svou roli zvládl naprosto perfektně. Když k tomu připočtu hudbu, která mi není cizí, výborného Plesla i Gaislerovou a některé ty překvapivé prvky a momenty, nemůžu se netěšit na další režisérův počin. Zatím si nechávám vrátka v podobě jedné hvězdičky otevřená. ()
Co dělá v popisku komedie?... Brr.. ()
Reklama