Réžia:
Damiano DamianiKamera:
Luigi KuveillerHudba:
Riz OrtolaniHrajú:
Gian Maria Volonté, Erland Josephson, Mario Adorf, Giorgio Cerioni, Aldo Valletti, Luciano Rossi, Francesco D'Adda, Lina Franchi, Bruno Corazzari (viac)Obsahy(2)
Drama policisty, který odhalil příliš vysokou hru svých nadřízených. Ludovico Graziano (Gian M. Volonté) jako neúprosný policista zabředá do korupčních praktik svých kolegů, které mají mnohem hlubší podhoubí než by vyšetřovatel býval tušil. Brzy se octne ve světě plném úplatných státních úředníků, justičních paňáců i pohlavárů mafie. Zločin zarezlý uvnitř státních institucí nenávratně poznamená Grazianův soukromý život. Policista se bude muset na vlastní pěst poprat s vydíráním, chladnokrevnými mordy a v neposlední řadě, atentáty. – Napínavé konspirační drama od klasika žánru poliziotteschi, Damiana Damianiho. (Česká televize)
(viac)Recenzie (48)
Snímek jsem shlédl znovu po více než dvaceti letech a musím říct, že čas mu na kvalitě neubral ani ň. Vynikající thriller, v němž si Damiano Damiani, přední specialista na mafiánskou tématiku, vzal tentokrát na mušku politický terorizmus a jeho propojení s tajnými službami. Napětí by se od začátku do konce dalo krájet, herecké výkony (zejména umělci evropského formátu Volonté, Adorf, nebo oblíbený herec Ingmara Bergmana Erland Josephson) výborné, námět aktuální stejně jako v době svého vzniku a zpracování strčí do kapsy nejeden současný film na stejné téma. Mimochodem: drobnou roličku ředitele věznice si zde zahrál Aldo Valletti, známý především jako "Bankéř" - jeden ze čtyř zvrhlých mučitelů v Pasoliniho "Saló aneb 120 dnů Sodomy" - pomineme-li jeho účinkování v krajně obskurním "Salonu Kitty" je právě "Mám strach" jediným snímkem, kde jsem ho viděl hrát něco alespoň trochu normálního :-D. ()
Velmi temný film s excelujícím Volontém v hlavní roli, který jako řadový policista chce stát stranou veškerých politických aktivit, vyhnout se situacím souvisejících přímo i nepřímo s mafií. Jenže i tak banální případ, jakým je okradení mrtvého ve skladišti, začne mít další nebezpečné souvislosti, do kterých se postupně zaplétá. Závěr filmu je mimořádně silný a odhaluje, jak je mafie prorostlá do politiky, policie i soudního aparátu. Nejsilnějším pocitem z tohoto filmu je strach a fatalismus, že všechno dobré je pohlceno zájmy mocenských skupin, které se neštítí k prosazení svých cílů použít jakýchkoli prostředků, včetně těch násilných. Velmi silný snímek. ()
Nekompromisnímu a syrovému dramatu o prohnilosti státní moci přidává na síle i velmi naturalisticky pojaté násilí, krve se Damiani opravdu nebojí a mnohdy je to pro slabší povahy i na odvracení zraku. Volontého výkon nepotřebuje komentář, snad přidám jen noticku, že jsem viděl českou verzi z roku 1991 a Švehlíkův hlas mu rozhodně neubral. Ona vůbec ta stará česká dabérská squadra, zde i výborný Eduard Cupák, dokázala někdy i z hloupostí udělat koukatelnou záležitost. Škoda, že dnes je tomu velmi často přesně naopak. Mám strach však rozhodně nepatří k těm filmům, které by toto záchranné lano potřebovaly, šlape jako dobře namazaný a nemilosrdný stroj až k očekávanému tragickému konci. Damiani také tu a tam využil přímého sdělování myšlenek a úvodní scéna, kdy tuto techniku použil u zavražděných a divák se tak při pohledu na krvácející těla dozvěděl ve zkratce i jejich příběh, tak působila o to mrazivěji. Škoda, že později už se soustředil pouze na myšlenky Volontého, ale to je spíš jen taková drobná osobní poznámka než nějaká podstatná vada na kráse další klasické a vynikající filmové deprese, kterou jsem měl tu čest zhlédnout. ()
,,TO JE NEPRESTREĽNÁ VESTA, NAVLEČTE SI JU!" ,,NAVLEČTE SI JU SÁM!" ,,JA JU UŽ MÁM." ,,TO JE SMIEŠNE." __ Výborný krimi triler, ktorému dám rád plný počet hviezdičiek. Výborného Volontého v úlohe policajta realistu, ktorý dobre vie, že v skorumpovanom štátnom aparáte je lepšie vedieť menej ako viac dopĺňa postava idealistického sudcu veriaceho v silu spravodlivosti v podaní Bergmanovho dvorného herca Erlanda Josephsona (,,Sudca nemá za potreby ochranku pokiaľ budú mať občania úctu k tomu, čo predstavuje."). Keď sa v druhej polovici filmu po vstupe Maria Adorfa začne celý dej prakticky od začiatku zasmial som sa a vravel si, či si Damiani z diváka náhodou neuťahuje. Možno aj hej, ale napokon sa všetko začne uberať novým smerom so zreteľom na stupňujúcu sa bezvýchodnosť situácie a jej (azda) jediné možné riešenie. Film ponúka prakticky stále aktuálnu tému a pri zmene prostredia a ľahkej úprave deja mi v hlave uviazla myšlienka na prípadný remake. (417. hodnotenie, 42. komentár k filmu) ()
Dramatický príbeh o tom, aké malé šance má jedinec, ak majú na jeho umlčaní záujem oficiálne i neoficiálne mocenské štruktúry. A nepomôže mu ani znalosť policajných praktík, ani preventívne vyhýbanie sa zapojeniu do vyšetrovania. Skvele sa svojej úlohy zhostil Gian Maria Volonté, film mal výbornú a gradujúcu atmosféru a radím ho vyššie, ako nedávno videných Banditov v Miláne. ()
Reklama