Réžia:
Paul HaggisScenár:
Paul HaggisKamera:
Roger DeakinsHudba:
Mark IshamHrajú:
Tommy Lee Jones, Charlize Theron, Jason Patric, Susan Sarandon, James Franco, Barry Corbin, Josh Brolin, Frances Fisher, Wes Chatham, Mehcad Brooks (viac)Obsahy(2)
Vojenský veterán Hank Deerfield se snaží spojit se svým synem, který by měl být zpátky na základně po návratu z mise v Iráku. Dozvídá se však, že zmizel a nikdo netuší, kde by mohl být. S tím se ale Hank nechce smířit, a proto sám pátrá po synovi. Čeká jej však poznání, o které možná ani nestál. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
Recenzie (354)
Slušná kriminálka s válečnou tématikou, ale na to že ji natočil takhle talentovaný režisér tak by výsledek asi měl být více znát. Tommy Lee Jones hraje úžasně a celému filmu jednoznačně vévodí. Jeho historku o Davidu a Goliášovi jsem si náležitě vychutnal a musím se ji naučit abych ji jednou také takhle mohl podat svým ratolestem. Možná mi to nebudete věřit ale já opravdu netušil že postavu vyšetřovatelky hraje Charlize Theron, přitom jsem si říkal že je mi ta herečka něčím povědomá. Jinak těch známých herců se tady mihne opravdu hodně což je příjemné. Bohužel film skončí vlastně tak nějak nijak, což mě po celém průběhu hodně zamrzelo. 65% ()
Tommy Lee Jones v tradiční roli ultradrsňáka - taťky, co pro ztraceného syna neuroní ani kroupu, ale o to větší vehemenci vyvíjí při snaze vypátrat pachatele brutálního zločinu. Drama je to místy až příliš pomalé, abych čtvrtou hvězdičku dávala s čistým svědomím, ovšem lahůdkové herecké obsazení, propracované charaktery postav, pár silných scén a celkové vyznění filmu (myšlenkově sice nijak třeskutě originální, ovšem pravdivé) mi přece jen umožňují souhlasit se zdejším souhrným hodnocením 72%. Tak proto bývá česká vlajka tak často zavěšena obráceně, konečně mi to dává smysl: znamení světu, že jsme v prdeli... ()
Dosti zdlouhavé protiválečné drama - poukazující na velký problém vojáku (Zimbardo by se ohradil), kterým je jejich hnusné chování v průběhu boje - které je detailně propracováno a citově tlačí na diváka, cemuž dost dobře pomáha vynikající Tommy Lee Jones, kteremu po boku kračí "uplně jiná" Charlize Theron. Dost dobrá podívaná, ale příběh ktery neni zrovna originalni by se vlezl do mnohem kratsi stopaze, ale to nemeni nic na tom, ze film udelal dojem a to je hlavni! 8/10 ()
V údolí Eláh je pro mě jednoznačně pěti hvězdičková záležitost. Snímek mi nabídl perfektní zápletku v dobrém zpracování, výborné herecké výkony (T. L. Jones, Ch. Theron), zajímavé prostředí, dobré dialogy a také trochu ukázal, co se může stát z vojáků, kteří prochází hrůzy válek - řečeno jinak - jak válka může ovlivnit (negativně) chování vojáka. Tento film pro mě tedy byl rozhodně příjemným překvapením a dle mého je mírně podhodnocený, dal bych mu 78-82%. ()
Ohraná písnička s trochu jinou tóninou a záměrem ukázat světu pokřivené duše vojáků, kteří si hrůzy páchané ve válce kompenzují agresivitou.. ()
Režisér Paul Haggis sa tentoraz opäť vracia k čisto americkej téme. V tej dobe aktuálnej a veľmi citlivej - konkrétne k nezvestnému americkému vojakovi. Dej je zasadený výhradne do Ameriky, kde sa píše november 2004. Do vojnou zmietajúceho sa Iraku sa diváci prenesú len zriedka a to výhradne len prostredníctvom médií - televíziou - či modernou technológiou. Haggisov scenár jednoznačne naplno necháva vyniknúť ostrieľaného a skvelého Tommyho Lee Jonesa. Treba pochváliť výbornú Charlize Theron, ktorej postava je úžasná a aj vďaka odlišnosti farby jej typicky blond vlasov, je proste iná. V porovnaní s režisérovým predošlým dielom Crash, tomuto filmu chýba na jednej strane viac emotívnejšia hudobná a vybrúsenejšia vizuálna stránka, na druhej strane je avšak posolstvo viacvrstvové, nenásilne naporcované, no so značným patriotizmom, čo nemôže chýbať v žiadnom americkom filme. Tu môžete napočítať vyše dvadsať - tridsať zástav spojených štátov. ()
Víte co znamená, že je vlajka pověšena obráceně? Je to vzkaz světu že jsme v prdeli a nezbývá nám než se modlit a čekat jestli nám někdo pomůže.... Jedna z vážnějších reflexí na Irák, kde si hlavní roli střihnul Tommy Lee Jones a stále nádherná Charlize. Ne vše mi sedlo (postupně dávkovaná videa a krapet rozvleklý děj), ale celek byl fajn. Závěr hovoří za vše a nejednomu patriotovi v USA asi spadla v kině čelist. ()
Charlize Theron hraje skvěle (a ani jí to moc nesluší) a Tommy Lee Jones předvádí svůj prvoligový standard ve velmi dobrém, nicméně lehce zapomenutelném filmu. ()
Ako príznačné - kriminálka, ktorá sa pomaly transformuje v citlivú komornú drámu otca a syna, thriller, v ktorom je najsilnejšou zbraňou slovo, vojnový film, ktorý zobrazuje patovú situáciu na domácom fronte. Brilantný satirický Jarhead bol obzvlášť výstižným nihilistickým portrétom vojakov, traumatizovaných nemožnosťou zažiť skutočnú akciu, ale predsa nečinne prihliadajúcich jej dôsledkom uprostred vyprahlej a pustej "krajiny nikoho". Sam Mendes v ňom dokázal položiť i zodpovedať otázku, kam až tento stav môže zájsť a ako obstojí v konfrontácii s návratom do vlasti, na ktorú dovtedy len implicitne odkazoval. Lions for Lambs ešte otvorenejšie (i keď vo svojej podstate neobjavne a až príliš "akademicky") poukázal na politický rozmer vojny, o ktorý sa Anthony Swofford nezaujímal. Redford priamo úmerne rozdelil filmový priestor medzi jednotlivé vetvy prepleteného rozprávania, prítomného zároveň "doma" i "tam" a rozviedol krížový výsluch medzi až príliš idealizovanými, ale dôležitými postavičkami na jednotlivých spoločenských úrovniach. In the Valley of Elah je filmom o zavŕšení cesty poznačených Mendesových mariňákov, zahrabaných v ilegálnych aktivitách a úpadku životnej úrovne a štýlu, o ktorý boli pripravení spolu so všetkými ilúziami, do krajiny Redfordových patologických (avšak záleží len na uhle pohľadu) byrokratov a zničených snov. Vizuálny symbolizmus Jarhead sa tu premieňa v biblický návrat strateného syna, nenávratne pohlteného pôdou údolia Elah, miesta, kde zúfalý otec zvedie svoj posledný boj. Pomalá narácia a úsečná explanačná metóda podsúvania indícií vyžaduje od diváka veľkú dávku sústredenosti a keď ju získa, má už napoly vyhrané. Všetky postavy - systémom unavená detektívka, manželka netrpezlivo vyčkávajúca každý telefonát, vojaci zo synovej jednotky, nadriadení a šéfovia - sú dostatočne ukotvené a zastávajú (až na pár momentov) vierohodné pozície vo vývoji príbehu, ktorý nevolí vždy ten najočakávanejší a najlacnejší postup. V spätnom zrkadielku je príbehom dlhého lúčenia a hľadania pokoja, ktorý Hank nachádza až potom, čo si pozrie posledné video, ktoré syn zaznamenal na mobil počas svojho pobytu v Iraku. Haggis má dar vtiahnuť a nepustiť, ale je vidieť, že je viac doma v malých filmoch, ktorým dodáva pôsobivosť, aká chýba množstvu tých veľkých - a k tomuto dojmu veľa prispievajú i vynikajúci herci spolu s vždy precíznou Deakinsovou kamerou. 85% ()
hm, tak já nevim... na mě to prostě nějak nefungovalo, přišlo mi to zbytečně natahovaný, trápil jsem se skoro jako tommy lee a rozuzlení nic moc... prostě zase další průměrnej film, který nepřináší nic novýho... 50% ()
Vztah otce a syna je osnova, na kterou když se navěsí jakýkoliv příběh, předem už získává body. Zde se to však vydařilo opravdu nadmíru. Pořád si tak trochu utahujeme z Američanů a z jejich halasného a vypjatého nacionalismu, ale zde předvádějí, že se dokáží pořádně kousnout do vlastního ocasu, až teče krev. Neumím si představit, že bychom ještě dnes dokázali natočit tak upřímný a kritický film o odsunu Němců po válce, jako dokázali Paul Haggis natočit a T. L. Jones zahrát film o svých chlapcích ve válce v Iráku. ()
Film, který mi v mnohém připomněl o rok mladší Eastwoodovu Výměnu. K oběma filmům jsem se dostal zcela náhodou, zcela nedotčen dopředu jakýmikoli znalostmi o tom, jaké téma film zpracovává, a o co tam vlastně půjde. O to silnější byl výsledný dojem, kdy jsem byl u obou filmů šokovaně svědkem toho, jak se film v určitém momentu zlomil ve zcela jiný film, nepoměrně drásavější a naléhavější než úvodní část. "V údolí Elah" řeší americký komplex války v Iráku, a to způsobem, který se s americkým patriotismem ani trochu nemazlí. Klín je vytloukán klínem a bolestivé trauma USA je představeno jako zrod nových a nových traumat. Zlo může zrodit vždy jen další zlo - jakoby tento bolestný poznatek byl přímo vepsán do tváře starého Tommyho Lee Jonese, který podobně jako Angelina Jolie ve zmiňované Výměně postupně zjišťuje, jak to vlastně bylo se smrtí jeho syna. Oba snímky jsou o to znepokojivější, že jsou založeny na skutečných událostech. "V údolí Elah" i "Výměna" jakousi filmovou autoterapií Ameriky. Nelehko sledovat, velmi nelehko... ()
Paul Haggis -scénarista i režisér v jednom- si umí s divákem obratně zahrávat... hodinu ho totiž nechá topit se ve vznikajivší averzi až nenávisti vůči zarytě zelené mozkovně v podání Tommy Lee Jonese, aby ve finále ukázal pravou podstatu dění, bez odstínů zlehčování či sentimetu, s absencí patriotismu. Ano ... Elahské údolí je jednoznačně zajímavým a sdělným pokračovatelem respektive bratříčkem Crash. 80%. ()
A ja mam zase od jinych pocit, ze tenhle film jen tak nezapadne. A taky mam pocit, ze pres upornou snahu "netlacit na pilu" Haggis v jiste veci reze a reze. Je to patrne v kazdem zaberu i dialogu. Bez ironie tedy snaha "nastavit zrcadlo" divaka bud navnadi nebo znechuti. Ja si vybral to prvni, mozna pro to jake skvele herce si reziser na svou stranu v teto pro me velmi potesujici vypovedi ziskal. ()
Puvodne me tenhle film dost nudil, porad jsem cekala na nejakou tu akci, ktera by me vytrhla z Haggisova stereotypu. Ovsem konec me poradne prekvapil. Konecne vyplula pravda na povrch, ale hlavne - bylo polozeno tak moc otazek, na ktere je tezke odpovedet... Nuti to k filozofovani, ale zase ze by to bylo neco, co bych chtela videt podruhe...mozna jako knizka by to melo vetsi efekt. ()
Haggisov problém je v tom, že po Crashi od neho všetci očakávajú snímok plný emocionálne vyhrotených okamžikov. V The Next Three Days bol taký okamih jeden, v Elah žiadny... a to vôbec nevadí. Práve naopak, piatu hviezdičku dávam presne zato. Máloktorý režisér totiž dokáže natočiť strhujúci pomalý film, ktorý sa maximálne drží reality, nenudí a s divákom si robí čo chce. A to presne Elah dokáže. Nepríde katarzia, nepríde nečakaná pointa, nepríde náhla záverečná moralitka. Žiadne povrchné emócie, žiadna násilná slzopudnosť, iba nesmierne smutný príbeh o vine, bez možnosti vykúpenia. S minimalizmom ďalej zájdeš; vie to Haggis, vie to P.T. Anderson, vedia to bratia Coenovci. Škoda, že to v Hollywoode nevie viac ľudí... Jedným dôkazom za všetky je posledný záber filmu, ktorý keď sa nad ním trošku zamyslíte, má v sebe väčšiu silu ako desať podobných filmov. ()
Válka je svinstvo. Někde nějaká končí, jinde jiná začíná. Jedni odcházejí, druzí přicházejí..... Nevím, jak to Paul Haggis dělá, ale jeho přístup na mě platí. Bylo tomu tak již v jeho oscarovém snímku Crash, podobně je tomu i zde. S tím rozdílem, že zde to na mě navíc nepůsobí tak prvoplánově. Paul se vyhnul patetickým záběrům, netlačí na pilu a výsledkem je tak působivé ( téměř komorní ) psychologické krimi–drama s detektivní zápletkou a velmi působivým myšlenkovým přesahem o dopadech války na vojáky ( lidi ). Paul se (naštěstí) nesnaží o nějaké laciné citové vydírání diváka, spíše je to „ syrové věcné vyprávění“ , paradoxně o to tvrdší dopad na samotného diváka to ve výsledku má. Válka dělá z lidí „hyeny“, mění charaktery (samozřejmě ne z každého a se stejným dopadem). Nesuďme však tyto lidi. My nebyli v takovéto situaci. Opravdu víme, jak bychom se ( ve světle toho obrovského náporu na psychiku, tlaku ) zachovali my sami?! Nic není tak černobílé, jak by se na první pohled mohlo zdát a hlavně: ono to totiž kolikrát samotnou válkou nekončí, ale teprve začíná. Nejhorší jsou ty návraty do každodenního života. Zcela výstižná je věta, kterou pronáší jeden z vojáků: „ nenáviděl jsem to tam. Teď jsem TADY a už se nemůžu dočkat až budu zpátky. Divné že? „ ....po pravdě, zase tolik ne. Vypovídá to o mnohém. Tentokrát nemám výhrady ani k samotnému konci. Ten symbol obrácené americké vlajky v podobě SOS „ voláme o pomoc, sami se z toho nevyhrabeme „ , jak výstižný, leč marný. Války byly, jsou a vždy budou. Jsme totiž přece LIDI...... Co se týče samotných hereckých výkonů ústředního dua Tommy Lee Jones – Charlize Theron nemám co bych dodal. Tomu říkám civilní herectví. Naprosto přirozené, nenucené, bez nijakého přehrávání, přesto ve výsledku tak působivé a uvěřitelné. Jako dobrá volba Paula Haggise se ukázalo i obsazení do rolí vojáků skutečnými vojáky co si prošli válkou v perském zálivu. Oni neodříkávají repliky, nehrají, oni „ pouze“ převypráví příběhy, které sami zažívali. Co může být pro film lepší, než když nastoluje otázky, vyvolává debaty a donutí diváka nad samotným příběhem ( tématem ) přemýšlet a „dohrávat si ho“ v sobě?! Toto je přesně ten typ takového snímku. 4+1/2* ()
V údolí Elah je z viacerých dôvodov výnimočný antimilitaristický film. Za prvé, podobne ako všetky súčasné filmy komentujúce vojnu v Iraku sa zaoberá stále aktuálnou témou (v dobe vzniku filmu), čo je oproti filmom o Vietname a svetových vojnách výrazná zmena. Za druhé sa neodohráva na bojisku, ani neponúka príbeh vojnového veterána, ale ponúka pohľad až osoby v ďalšom pláne, ktorej sa vojna dotýka zdanlivo (podľa nezáujmu médií) okrajovo. Hrôzy vojny a jej dopadu na ľudskú psychiku vnímame prostredníctvom otca, ktorý sa o živote a službe svojho syna dozvedá zo záznamov z telefónu a útržkovitých spovedí vojakov. Vďaka precíznej Haggisovej réžii je to rovnako deprimujúce, ako v Stoneových slávnych explicitných dielach. Legenda z údolia Elah sa dá chápať dvoma spôsobmi, ako Hankov boj proti byrokratickej armáde (úspešný) a ako snaha američanov o zavedenie demokracie v krajine tyranov (neúspešná). Záverečná scéna je dôkazom, že jednoduchá symbolika býva zároveň aj najúčinnejšia. ()
Príbeh z prostredia amerických vojakov, ktorého prevedenie pod taktovkou Paula Haggisa je viac než zaujímavé... Samozrejme sme sa nevyhli americkému nacionalizmu, ale to proste k tomu patrí. Komorné drama, ktoré stavia skôr na hereckých výkonoch a atmosfére ako na akcii a digitálnych orgiách. Tommy Lee Jones sa opäť predviedol vo veľkom štýle a ani zvyšok hereckého osadenstva veľmi nezaostáva. Snímok zobrazuje ťažkú situáciu vojakov (vyrovnávanie sa s vojnou, strach...) v pomerne zamotanom krimi príbehu, ktorý šokuje. Niektoré doslova "chladné" scény sú vážne drsné...Trochu iný pohľad na vojnu, ktorý ma dostal... 8/10 ()
Tommy Lee utáhne celý film levou zadní a zaujme tak, že pomalejší tempo ani na minutku nenudí. Kriminální zápletka pátrání po ztraceném synovi je dlouho neprůhledná, takže udržuje napětí. K tomu je vše okořeněno špetkou (spíše hrstí) psychologie, v podobě vojáků deformovaných válečným traumatem .Psychologické drama se vším všudy... ()
Reklama