Réžia:
Peter WatkinsObsahy(1)
Dokumentární drama popisující výbuch atomové bomby shozené Sovětským svazem na malé městečko v jižní Británii vyděsilo vedení televizní stanice BBC natolik, že ho odmítla vysílat. Film mohla britská veřejnost zhlédnout v televizi až v roce 1985. V roce 1967 byl uváděn pouze krátce v kinech. I tak však stačil získat cenu Akademie za nejlepší dokumentární počin roku. Základním znakem Watkinsonova polodokumentárního, autentického stylu se staly záběry napodobující formu černobílých týdeníků. Hra na válku je ukázkovým příkladem autorových schopností vytvořit komplexní, působivé dílo, jež se nijak nevyhýbá konfrontaci. Sám Watkins říká: „V tomto filmu jsem se zajímal o rozpor mezi skutečností a pseudorealitou, kterou vytvářejí média. Ptám se: Kde je pravda? V tvrzeních figurek, které se odvolávají na oficiálně podporované názory, nebo v uměle inscenovaných a fiktivních scénách, jež ilustrují následky jejich projevů a činů, jež tvoří druhou rovinu mého filmu? Právě kvůli možnosti srovnání jsem propojil natočený filmový materiál s ukázkami skutečných rozhovorů. Když jsem přemýšlel o vhodné formě, bylo mým cílem využít co nejlépe film, aby pomohl odhalit a prolomit mlčení médií o problémech nukleárního zbrojení." (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (41)
Keďže som videl najprv Threads poskytol mi The War Game iba niekoľko zaujímavých momentov. Tých dvadsať rokov, ktoré delia oba filmy je citeľných. V dobe vrcholiacej studenej vojny a nukleárnych pokusov poskytoval tento film akú-takú predstavu, aké by to bolo keby ... Ibaže tá predstava bola limitovaná dostupnými poznatkami, vyčlenenými prostriedkami a tiež ohľadom na divákov, ktorí by plnú pravdu neuniesli. The War Game (1965), Threads (1984). Ktovie aká by bola aktualizovaná verzia zo súčasnosti. Počas tých 34 rokov, ktoré od nakrútenia Threads uplynuli sa nezaháľalo ani na jednej strane. ()
Co je to filmový žánr, resp. každá jiná myšlená kategorie, která nám má umožňovat ulehčit si poznávání světa? Každopádně něco, co má mít jen pomocnou funkci, a odvrhnout ji poté, co se ukáže, že předmět zkoumání spíše svazuje a pokřivuje, než pomáhá objasňovat. Stejně tak je tomu s žánrem "dokumentu" - i když bych tomu příliš váhu nepřikládal, např. zde na čsfd u tohoto filmu žánr dokument uveden není. Tak co to tedy je? Přenechám vynález této nové kategorie filmovým vědcům, ale její formulování je ve 21. stol. nezbytností, vždyť s dichotomií "objektivní realita" vs. "fikce" může dnes pracovat snad už jen metafyzik. I u Watkinse je to zcela patrné - hypotetická "objektivní" (protože se opírající o vládní regulativy, vyhlášky apod.) rekonstrukce se postupně přetváří ve fikční (protože se nikdy nestal) příběh (a je to příběh - autor přeci fabuluje!). Ale ani to není příběh úplně imaginární - je to přeci logicky konzistentní domyšlení oné vskutku objektivní rekonstrukce. Navíc, i Watkins zjevně manipuluje s city diváka (např. výpady proti anglikánské církvi jsou zcela arbitrární, i když trefné), a to určitým předem vytčeným směrem - to by přeci "objektivní dokument" dělat neměl, v něm přeci sama za sebe mluví sama "fakta". Chce to tedy vynalézt novou kategorii, nový žánr, jež postihne to, co je v dokumentu fiktivní, a naopak ve fikci objektivně/ materiálně reálné. ()
Krátce po DAY AFTER na mě ani tady to temný varování britů před nukleární válkou nedokázalo zapůsobit tak, jako některé z tématických dokumentů. Laciný dojem. Neboli v provedení (i zastaralostí) těžce pod potenciál a ve srovnání s mrazivou alternativní realitou i vybranou fallouťáckou post-apo fikcí. ()
Scénář: Peter Watkins .. Zapovězený předchůdce televizních snímků Day After či Threads. Svojí formou více sází na dokumentární konfrontaci, kdy lidé rozmlouvají do kamery a popisují nastalé hrůzy a problémy přežití při jaderném konfliktu. Do toho spousta inscenovaných situací a komentář, shrnující holá a krutá fakta. ()
Zinscenovaný, ale každopádně velmi zajímavý dokument z vrcholu studené války, který zobrazuje, jak se Velká Británie chystá na případný úder termonukleárních hlavic a následný radioaktivní spad. Potíže s evakuací obyvatel by byly nesmírné...nebyl by samozřejmě dostatek jídla, vody, léků, začalo by rabování, zabíjení policistů... V některých hypotézách se ale podle mě dokument mýlí. Nemám na mysli jejich předpověď, že k tomu, co se ve filmu děje, může dojít do roku 1980 - díkybohu k tomu nikdy nedošlo. Jde spíš o to, že situace po nukleárním útoku by prostě byla jiná, než jak jí film prezentuje. Je z toho dost cítit všeobecný strach, skoro bych řekl až paranoia a přehánění. Ale kdo ví. ()
Galéria (5)
Fotka © British Broadcasting Corporation (BBC)
![Hra na válku - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/328/328511_2649ef.jpg)
Zaujímavosti (5)
- Film získal Oscara za nejlepší dokument i přesto, že není dokumentem, tímto se stal jediným fiktivním snímkem, který získal toto ocenění. (Vlado666)
Reklama