Scenár:
Fumihiko ŠimoKamera:
Rjúta NakagamiHrajú:
Majumi Iizuka, Jui Horie, Tomokazu Sugita, Jukari Tamura, Akemi Sató, Ajako Kawasumi, Tomokazu Seki, Kei Kobajaši, Kendži Nodžima, Masaja Onosaka (viac)Epizódy(24)
-
Hakugin no džokjoku ~Overture~ (E01)
-
Juki no naka no njúsaišó ~Introit~ (E02)
-
Kioku no nai kumikjoku ~Partita~ (E03)
-
Kjúdžicu no kisókjoku ~Caprice~ (E04)
-
Mamonotači no sajokjoku ~Serenade~ (E05)
-
Nazodarake no kijúkjoku ~Divertimento~ (E06)
-
Iede to koneko no tonsókjoku ~Fuga~ (E07)
-
Cuioku no gensókjoku ~Fantasie~ (E08)
-
Kogicune no komoriuta ~Berceuse~ (E09)
-
Oka no ue no činkonka ~Requiem~ (E10)
-
Hikari to kage no kansókjoku ~Intermezzo~ (E11)
-
Igjó no enbukjoku ~Waltz~ (E12)
-
Abunage na sandžúsó ~Trio~ (E13)
-
Hibiwareta kjósókjoku ~Concerto~ (E14)
-
Kakurenbo no kosómeikjoku ~Sonatina~ (E15)
-
Majonaka no setankjoku ~Oratorio~ (E16)
-
Ane to imóto no mugonka ~Lieder ohne worte~ (E17)
-
Kiesari juku kandžogakušó ~Adagio~ (E18)
-
Fureai no renšúkjoku ~Étude~ (E19)
-
Wakare no jasókjoku ~Nocturn~ (E20)
-
Kimi no inai rinbukjoku ~Ronde~ (E21)
-
Cuisó no kókjógaku ~Symphony~ (E22)
-
Akane iro no šúkjoku ~Finale~ (E23)
-
Jume no hate no cuifukukjoku ~Kanon~ (E24)
Obsahy(2)
Yuuichi Aizawa sa po 7 rokoch vracia na miesto, ktoré opustil a kde v detstve strávil väčšinu svojho času. Hneď po príchode stretáva niekoľko ľudí, no nemôže si spomenúť. Nespomína si na ľudí, na svojich kamarátov a ani na svoje lásky. Má však pocit, že sa v jeho detstve stalo niečo zlé, že jeho život nie sú len šťastné a radostné momenty. Podarí sa mu vrátiť spomienky a odhaliť, čo ho vo vnútri neustále zožiera? (TomX2)
(viac)Recenzie (43)
Dlouho jsem se tomuhle dílku vyhýbal, protože jsem věděl, že se na to musím dobře psychicky připravit. Ještě dnes mám v živé paměti, jak mě dostal Clannad + after story a prostě jsem věděl, že tohle bude podobné. No a bylo to přesně tak, jak jsem čekal, ale stejně mě to zastihlo nepřipraveného. Kanon mi představil jedny z nejúžasnějších a nejroztomilejších anime charakterů jaké jsem kdy viděl (Makoto, Ayu, Shiori...), nechal mě se do nich bezhlavě zamilovat, dokonce jim ještě přidal roztomilé citoslovce, aby byli ještě roztomilejší a to jen proto, aby mi pak ukázal, že život není peříčko a jak moc dokáže bolet a tak jsem si zase jednou pobrečel jak želva a nechával se unášet na vlnách tohohle dílka, které bylo něco neskutečného, emotivního, roztomilého, vtipného a neuvěřitelně smutného. Naštěstí přišel konec a stalo se přesně to co jsem si podvědomě přál a tak to nakonec bylo prostě dokonalé. Tohle anime je prostě samo o sobě pro mě takový malý zázrak... 10/10 ()
Yuuichi Aizawa sa po 7 rokoch vracia na miesto, ktoré opustil a kde v detstve strávil väčšinu svojho času. Hneď po príchode stretáva niekoľko dievčat, ktoré sa okolo neho začnú krúžiť. V tom je ale jeden problém - Yuuichi si nemôže spomenúť na svoju minulosť, na ľudí s ktorými trávil väčšinu času a ani na svoje lásky. Pomaly si však začína spomínať a pred očami sa mu začínajú premietať spomienky. Yuuichi však cíti, že sa v detstve stalo niečo zlé a že jeho život nie je len plný šťastných a radostných momentov. Podarí sa mu spomenúť si na všetky jeho spomienky? A podarí sa mu vyčistiť všetko zlo, ktoré na neho číha na každom kroku? To sa dozvieme v tomto krásnom anime plnom lásky, šťastia, priateľstva a radosti, či smútku zo života. Celkový dojem: Ako veľký fanúšik vydavateľstva Key (ďalej Angel Beats, Air, Clannad, Charlotte) som si nemohol nechať ujsť ani toto milé anime, ktoré je len ďalším dôkazom geniality a originality toho štúdia. Musím povedať, že toto je jedno z najlepších a najobľúbenejších anime, ktoré som doposiaľ videl a svojho názoru sa budem držať snáď po celý život. Postavy sú dôležité všetky a tiež som nenašiel ani jednu postavu, ktorá sa mi nepáčila alebo som s ňou nesympatizoval. Na svoju stranu si ma však najviac získala Sawatari Makoto, ktorá je jednou z najroztomilejších a najúžasnejších anime dievčat, s ktorými som sa doposiaľ stretol. Skvelá však nie je len ona (aj keď je pravda, že bez nej to už nebolo ono a anime už ďalej neobsahovalo žiadne roztomilé, či smutné momenty), ale aj ostatné postavy z ktorých nesmieme zabudnúť na Yuuichiho sesternicu Nayuki, nerozlučnú dvojicu Mai a Sayuri, či ďalšiu zlatú postavičku Ayu. Animácia sa mi páčila pomerne dosť aj napriek tomu, že je zastaralá - bez nej by to anime nebolo také dokonalé a aj toho názoru sa držím. Čo sa týka hudby , tak tá sa mi páčila - je jednoduchá a dobre posluchatelná, do niektorých scén by sa iná ani nehodila. Mňa si teda Kanon úplne získal a rozhodne ho odporúčam každému - nie je síce tak srdcervúce ako Clannad: After Story, za to som si to ale obľúbil oveľa viac. Moje hodnotenie: 100% ()
Seriál plný opakujících se citoslovců již zmíněných mými předchůdci je milý, vtipný, poměrně i romantický a v 2/4-3/4 části velmi dojemný. Yuiichi je konečně po delší době klučina s velkým K, který si z holek po většinu času dělá legraci a nechová nikterak přihlouple. Nicméně v mnoha pasážích byl seriál trochu uspěchaný a nedotažený. Přišlo mi, že vztahu s Makoto se věnoval nejvíce/nejhlouběji (a u něho jsem asi i nejvíce prosmutněl/pro mě vrchol seriálu), u ostatních až tolik ne, jakoby si uvědomovali, že už nemají tolik dílů na to. Nejvíc to nakonec odnesl konec, který ač je mi příběhově blízký, tak jeho formou a rozuzlením zase naopak velmi vzdálený. I přes to mi byly téměř všechny postavy tak sympatický, že mi bude Kanon chybět. ()
Prekvapivo dobré... Prvých pár dielov som pozerala a nič sa nedialo... samé ugú, au... a podobné veci a pripadala som si ako v riadnej blbosti... Niekde vo 8. či 9. dieli nastal zvrat (nie prudký, taký v podstate nenápadný) a celý seriál dostal šmrnc, hĺbku a normálne ma dojímal. A vydržalo mu to až do konca... Perfektné... ()
„I SEN NAKONEC SKONČÍ. JAKO SNÍH TAJÍCÍ V JARNÍM SLUNCI. JAKO MLÁDÍ V LIDSKÝCH TVÁŘÍ. JAKO VZPOMÍNKY BLEDNOUCÍ VE VĚČNOSTI. MŮJ DLOUHÝ SEN SE CHÝLÍ KE KONCI….“ Tato série je remakem 12-ti dílného seriálu, který byl vytvořen podle stejnojmenné vizuální novely. Oproti původnímu seriálu je tento remake dvojnásobně delší a obsahuje většinu příběhu z původní hry. Hlavní hrdina Aizawa Yuichi přijíždí po sedmi letech do zasněženého města, kde jako malý trávil prázdniny u tety Akiko. Bohužel si ale z té doby nic nepamatuje, a tak postupem času pomocí své sestřenky Nayuki a nových kamarádek postupně odhaluje zapomenutou minulost... » Co se mi líbilo: 1) Dramatický děj. Jak u adaptacích novel od studia Key bývá zvykem, seriál nám zpočátku poskytne notnou porci komedie, kdy se Yuichi seznamuje se slečnami a během toho zažívá kopec srandy. Jenže nic netrvá věčně a postupem kapitol se dostaneme do dramatické části, kde nejedna slzička ukápne jak leckterému tvrďákovi, tak i romantické dušičce. 2) Děvčata. Nemá smysl skrývat, že jsem ty holky prostě žral. Tak třeba Nayuki, jejíž roztomilost vynikala spolu s její barvou hlasu. Je to slečna, která ujíždí na roztomilých zvířátkách a jahodách, kterou ráno z jen tak nevzbudíte. Byla mi sympatická především svojí povahou. Poslední věta se dá užít i ve spojitosti se Sayuri, která byla až nadměrně veselá, nicméně to k ní sedělo. Na její charakteristický smích nejde jen tak zapomenout. Příliš se toho o ní v seriálu nedovíme, ovšem to mě motivuje k přečtení visual novely. Nicméně největší motivací k četbě je tu její kamarádka Mai. Tajemné děvče, které není příliš populární především kvůli spojitosti s vandalstvím. Moc toho nenamluví a postrádá viditelnější emoce, až se zdá, že ji něco vnitřně trápí. V jejím příběhu mě především fascinovala dynamika děje, která se tu rozjede na plné obrátky a kolikrát jsem překvapením vyskočil z gauče. Za mě je to dospělá slečna, která s klidem strčí Ayu do kapsy. Ne, já proti Ayu nic nemám, nebijte mě! Jen mě lolitky prostě nelákají. 3) Kresba. Je znát, že se pod dílo podepsalo Kyoto Animation. Žádné zbytečné sexuální narážky, jen čistý příběh zaměřený na rozkošnost děvčat a bohatou animaci. Jedná se o další vývojový stupeň kresby z předchozího Airu, což je znát především podle kresby očí, která ale všem divákům nesedla. Já si na to musel chvíli zvykat, ale za mě můžu říct, že mi to ve výsledku vůbec nevadí. 4) Hudba. Možná si říkáte, proč je opening tak smutný. Vězte, že po načnutí druhé třetiny děje vám rychle dojde proč. Otvírák vystihuje skvěle celý seriál. Podkreslovací melodie perfektně sekundovaly probíhajícímu příběhu. Když došlo na vážnější děj, cítili jste ty hluboké emoce, které vás držely napnuté v očekávání, jak to celé dopadne. Za mě doporučuji melodie Kaze o Matta Hi a Šódžo no Ori, jež skvěle vystihují moje pocity. » Co jsem nemusel: Jak tu mám hledat zápory, když tu žádné nejsou… » Shrnutí: U tohoto seriálu mě fascinuje, že jsem si sledování natolik užíval, že jsem ho byl schopný shlédnout do konce týdne. Nepatřím totiž mezi no-lifery, co sledují anime od rána do večera. Ačkoliv jsem titul viděl již před čtyřmi lety (a sepsal nicneříkající komentář), i přesto na mě seriál znova dýchnul svojí jedinečnou atmosférou zimní romantiky mísící se s dramatem. Jsem Kanonu velice vděčný, protože jsem díky němu našel své žánrové zaměření. Pro všechny, kteří chtějí zažít anime plné emocí, vřele doporučuji. Známější Clannad tomuto příběhu nesahá ani po kotníky. Přečtena původní vizuální novela. Shlédnuto v japonském znění s českými titulky v BD verzi () (menej) (viac)
Galéria (115)
Fotka © Pony Canyon
![Kanon - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/457/164457387_92ca0b.jpg)
Zaujímavosti (3)
- Název seriálu je odvozen ze skladby "Pachelbelův kánon", který lze zaslechnout v průběhu 14. kapitoly "Hibiware ta kyousoukyoku". (Honza135)
- Jednotlivé epizody jsou z části pojmenovány podle hudebních pojmů - např. "Intermezzo světla a stínu", "Zapomenutá partitura", "Tajemné divertimento", či "Rekviem na vrcholku kopce". (Honza135)
Reklama