Réžia:
Tomas Villum JensenScenár:
Anders Thomas JensenKamera:
Mads ThomsenHudba:
Jeppe KaasHrajú:
Ulrich Thomsen, Nikolaj Lie Kaas, Line Kruse, Kristian Halken, Nicolaj Kopernikus, Jakob Cedergren, Lars Brygmann, Niels Olsen, Peter Mygind (viac)Obsahy(1)
Claus Volter točí artové filmy, sbírá ceny na festivalech, ale má to jeden háček, do kina na jeho filmy moc lidí nechodí. Vlastně skoro žádní. Tonny pracuje ve firmě na třídění a likvidaci odpadu. Díky své výbušné povaze se nesmí téměř stýkat s vlastními dětmi. Když mu po dlouhé době povolí návštěvu, vezme je do kina. Nešťastnou souhrou okolností skončí v sále, kde se právě promítá nový Clausův film. Zážitek je to věru otřesný a Tonny chce vrátit vstupné. A zdá se, že ho nic nezastaví. Ve snaze najít režiséra toho příšerného filmu se stane komparsistou při natáčení dalšího Volterova díla, a když utrpí zranění, otevírá se možnost ovlivnit to, jak bude vypadat příští Volterův film. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (42)
„Sakra, nemůžu se na to dívat, jdu! Proč říkají takový kraviny?!“ - „Dej tomu šanci. Idě se to líbí.“ - „Ne, nudím se, je to ubohý.“ - „Sněz trochu popcornu a dáme si trochu koly. Užijeme si to. Může se stát, že se to zlepší.“ Jenže ono se to nezlepší a Tonnyho vzrůstající vztek vyvolá řetězec událostí, který mu změní život od základů…Nebezpečně výbušná trhavina toho krom pasáže v kině z počátku mnoho k zasmání nenabízí a je ze všeho nejvíc obstojnou satirou na filmový průmysl. Po zahájení natáčení film naštěstí dostane šťávu a vtip, mnohé situace opravdu pobaví (často díky podařené interakci 2 hlavních protagonistů). Problém je, že s postupující stopáží se snímek zase začne vracet do původních kolejí, navíc stále víc hraje na vážnější notu (některé z postav nepříliš uvěřitelně „prozřou“) a samotný dojezd pak už moc podařený není. Hodnocení se pohybuje na pomezí 3/4*, ale v tomhle případě zaokrouhlím směrem dolů, potenciál snímku zůstal bohužel z větší části nevyužitý. „To je samotná podstata umění, že lidé nedostávají to, co se jim líbí.“ ()
Když něco napíše Anders Thomas Jensen, tak je to prostě pecka. V současném dánském filmu se točí úzká skupinka lidí (včetně dvou hlavních protagonistů "Bomby"), kteří ale stále přichází s něčím novým a to je paráda. Všichni sice víme, že lidé od filmu jsou egomaniaci a realitní agenti, že jsou pošuci, kteří to nemají v hlavě v pořádku, ale v Sprængfarlig bombe se tomu můžeme znovu a znovu smát. "Fucking fuck. Našli nás." "Fuck. Musíme uniknout francouzským oknem na jižně orientovanou verandu." ()
Nebezpečně výbušná trhavina šťourá pod kurníkem filmové kritiky, elitářství i soudobé poptávky po poklescích všeho druhu. Sice všechna prásknutí satirického biče vyznívají jaksi měkce a zanechají ledva povrchové šrámy, ale to hlavní dánská komedie dokáže: inteligentně bavit, s nadhledem zesměšňovat a přitom se nebrat vážně. Což začíná být jev pohříchu vzácný. ()
Já ty Dány miluju. Ať to natočí jeden Jensen, druhý Jensen, ať tam hraje Thomsen, Kaas či Mikkelsen, tak stále je to jedna perla vedle druhé. Vždycky si směle a s velkým očekáváním od nich něco pustím a nepochybuji, že se budu bavit, neděsím se předem trpkého zklamání. Ten vtip, ta lehkost hereckého, režijního i scenáristického bytí se jen tak nevidí. Oni mají vše, co bych v našich současných filmech asi hledal marně, a proto to ani nehledám. Proč taky, když jsem našel konečně tu pravou, tj. dánskou tvorbu poslední dekády. A přitom zrovna zde je tak banální námět a k tomu hrstka herců, která hraje furt dokola v téměř každém dánském filmu... Ale když mi vyčaruje na tváři úsměv i taková klišé kravina, kdy Kaas jede v ušatce na golfovém vozíku, něco pokřikuje a následně sejme značku, pak to už hraničí s filmovým zázrakem. Točte dál, hoši, je jedno co, ale hlavně už točte! 84% Ty pouhé 4 hvězdy jsou důsledkem toho, že hodnotím v kontextu s nepřekonatelnými "jablky". ... Ne, ne. Já prostě těch pět musím dát, už pro klid svědomí. ()
Predstavenie dvoch vynikajúcich dánskych hercov a taká kuca paca medzi nimi. Raz ťahal za kratší koniec jeden, potom zase druhý. Niektoré humorné momenty sa vážne vydarili, najmä keď sa Tonny domáhal spravodlivosti. Samozrejme, pre okolie nič príjemné, no výraz tváre a celková pointa nedala inak, len sa tomu zasmiať. 70/100 ()
Reklama