Réžia:
Ruggero DeodatoScenár:
Gianfranco ClericiKamera:
Sergio D'OffiziHudba:
Riz OrtolaniHrajú:
Robert Kerman, Francesca Ciardi, Perry Pirkanen, Luca Barbareschi, Salvatore Basile, Carl Gabriel Yorke, Ruggero Deodato, Paolo Paoloni, Luigina Rocchi (viac)Obsahy(1)
Příběh, který vám bude vyprávět tento film, se skutečně stal. Do pralesů Jižní Ameriky odjíždí čtyřčlenná skupina mladých reportérů, aby natočili unikátní záběry s domorodci, kteří se ještě nesetkali s bílým člověkem. Podaří se jim nalézt kmen údajných lidojedů, kteří však o bílé návštěvníky nejeví přílišný zájem. Mladí reportéři se je proto pokusí vyrušit z jejich poklidného života. Tento film je nevhodný pro osoby mladší 18 let, protože obsahuje autentické záběry kanibalských orgií, které se tehdy opravdu odehrály. (Vapet Production)
(viac)Recenzie (636)
Vše podstatné už zde bylo řečeno....a nebýt toho, že se tam porcovala pravá zvířata, tak bych tomuto "dokumentu" dal 5.* ()
No, podle ohlasů jsem čekal něco mnohem horšího. Nebojte, je to film a je to poznat, i když díky Blairwitchovské kameře působí celkem moderně. Ano, místy je to brutální, ale to, že je to uděláno dokumentaristicky působivě, mě nezbavuje filmového nadhledu, který mám třeba u "Dawn of the Dead". Ano, vraždí se tam zvířata v přímém přenosu. To, že je to použito pro účely filmu je odporné, tohle není dokument, kde domorodí lovci loví podobným způsobem zvěř a kde podobné věci jsou nutné pro přežití kmene. Tohle je film a hranice filmové etiky tady myslím překročena byla. Násilí a brutalita na lidech byly také mnohokrát natočeny s daleko větším důrazem (napadá mě třeba Gibson), ale tady to díky zmíněné dokumentárnosti působí opravdu věrohodně a daleko surověji. No a ta hudba je vážně ujetá a kontrast vytváří dokonalý. Kdyby režisér ubral plyn, mohl z toho být vážně zajímavý snímek, takhle spíše než zamyšlení vyvolává paletu pocitů od rozpaku po znechucení a já sám mám s jeho hodnocením také velké problémy. ()
Zabíajnie (a mučenie) zvierat "na efekt" pokladám za najpimitívnejší spôsob, ako šokovať diváka. A aj keby bol Cannibal Holocaust nie len ako horor sebelepši (čo nie je), tak toto mu neodpustím. 40% ()
Maximální ubohost a prasárna, která nikdy neměla spatřit světlo světa, a když už se tak stalo, mělo se s ní urychleně naložit jako s nebezpečnou chorobou (a ne to ještě protlačit na volný trh). Volit snímek, vůči kterému pociťuji největší nenávist, padl by los právě na Kanibaly. Zneužívat totiž rádoby poselství za účelem demonstrace těch největších zvrhlostí planety (zabíjení zvířat je silné kafe!) je samo o sobě volňáskem do psychiatrické léčebny. A to podotýkám, že se ani v nejmenším nepovažuji za druh člověka, který trpí fixní ideou o samojedinosti a správnosti Západní životní filozofie. Laciné, primitivní, zvrhlé. Fandové ať si mne za to třeba sežerou! ()
Tento film som nebola schopná pozerať. Videla som kúsok scény s korytnačkou, na niečo ďalšie som už dokázala len nakuknúť zrýchleným posunom a stačilo. No aj tak som ho ohodnotila ako odpad a na svojom rozhodnutí trvám. Je to zverstvo najhrubšieho zrna a je mi jedno, kde boli a neboli trikové zábery. Takéto veci vymyslí a natočí len chorý človek pre chorých ľudí. Neviem ani slovami vyjadriť, čo by som povedala a urobila pánovi Deodatovi, keby som ho mala v pivnici. Asi by som na ňom vyskúšala zopár hmatov, ktoré jeho "herci" trénovali na korytnačke. ()
Táto vetva horrorového žánru ide úplne mimo mňa. Kanibalské filmy ma nikdy nedokázali niečím osloviť a tým pádom ani zaujať. Videl som pár kúskov, ale prišlo mi to ako strata času. "Cannibal Holocaust" sa mi však najviac vryl do pamäti. Je mi akýmsi symbolom cannibal-horroru. No, či je moje hodnotenie objektívne... ťažko posúdiť. ** ()
Who the real cannibals are? Jeden z vrcholů filmového (ne)umění. Naturalisticky sugestivní, sugestivně naturalistický. To je Deodatův druhý výlet (dalo by se říct volné pokračování) do amazonské džungle mezi lidožravé domorodce. Silná syrová podívaná, která se vyrovná leckterému dokumentu či živému přenosu, fascinuje úžasnou trikovou stránku, hudbou Rize Ortolaniho a odhodláním překračovat hranice a zabíjet nevinná zvířata. Tady se film stává hmotným. Na něco takového se prostě nedá zapomenout. ()
Dost dlho som rozmyslal, ako k C.H. pristupim, ako ho budem hodnotit.Nakoniec som sa rozhodol pre tu (z hladiska hodnotenia lepsiu ) alternativu.Zobral som to ako "prechadzku" cez Dom hrozy.Nechutnosti a fatality-brutality, vo mne (ked som to videl prvykrat ako 14rocny fagan) zanechali veeelmi neprijemny pocit:).To iste plati, aj teraz, ked som si to po 8 rokoch pozrel znovu...Jednoducho tvrdy hardcore. ()
Správne kontroverzné, dnes naivné (ľudia) a na druhej strane odporné (zabíjanie zvierat). PS: Keď som to videl prvý krát len do polovici, to znásilnenie domorodkine v začiatku ma šokovalo, na druhý krát mi už došlo že to ani zďaleka nebola domorodkiňa. ()
Nechutné až na samou hranici únosnosti. Snímek, kterému jsem se léta úspěšně vyhýbal, protože se jedná o téma v kinematografii, kterým víceméně pohrdám. Zajímavé jsou rozhodně okolnosti vzniku snímku, stejně jako jeho pozdější kontroverze. Za zmínku určitě stojí i fakt, že aby režiséra nezavřeli do vězení musel na svou obhajobu ukázat účinkující, které v době uvedení vydávali za skutečně mrtvé. Tento trik si vyzkoušel o 20 let tvůrci Blair Witch a všichni si dobře pamatujeme s jakým úspěchem. 40% ()
Tenhle film je neskutečně odporný, ovšem "jen" z důvodu zcela odporného násilí na zvířatech, které je bezprecedentně sviňské. Ale krom toho? Nejsem schopnej říct, jestli je víc zajímavější film samotný, nebo to kvantum legend, co se v průběhu let kolem filmu vyrojilo, ovšem jisté je, že to byl ve své době počin jistě neotřelý a dodnes krásně funkční a přitom k tomu ani nepotřebuje ono proklamované násilí, které je z dnešního pohledu už vícekrát viděné, například ve válečnejch filmech se to střevama a násilím hemží mnohem víc (a krom nebohých žvížátek je tu jen jedna scéna, která je opravdu odporná). Jednoduše to není jen tupá exploatace, ale je tu snaha o větší přesah ve smyslu "kdo je tu ten větší divoch, oni, nebo?" ()
Tak fajn... Deodato se pokusil šokovat a povedlo se mu to mírou vrchovatou. Ani ne tak brutalitou lidí vůči sobě navzájem, jako spíš nesmyslným a naprosto zbytečným zabíjením zvířat v přímém přenosu. Vyžívat se v detailních záběrech na kuchání želvy nebo opic (které kvůli zpackané scéně musely být zabity hned dvě) se může snad jen sadista nebo někdo, kdo pro komerční úspěch svého snímku podstoupí naprosto cokoli... Tahle bezskrupulóznost svědčí o mnohém. Deodato se touto saďárnou zřejmě snažil obalit myšlenku, že necivilizovaným divochem nemusí být jen domorodec odněkud z Afriky... ale činí tak docela jednoduchým a velice průhledným způsobem. Hlavní postavy jednají tak nelogicky, že výsledku jako celku nevěřím ani za mák... Uznání si režisér vyslouží snad jen za navození atmosféry a tu neskutečnou autenticitu, s níž nám zobrazuje všechny ty nechutnosti (vyjma zabíjení zvířat - to už je mimo mé chápání). Vlastně se ani nedivím těm, co dali odpad... ()
Příběh, který vám bude vyprávět tento film, se skutečně NEstal. Asi tak. Jde o hraný pseudodokument, který dokonale později vykradla Záhada Blair Witch. Ovšem natočený tak věrohodně, že režisér za to skončil u soudu. Musel nakonec požádat herce, kteří podepsali smlouvu, že rok nebudou účinkovat ani v reklamě, aby vystoupili z anonymity a potvrdili, že opravdu během natáčení zabiti nebyli. Pohoršovat se nad nechutnými záběry mi přijde komické, vždyť jde o filmové triky! Ohledně zabíjení zvířat je to věc jiná. Rozhodně to zde v žádném případě nehodlám obhajovat, ale tehdy se tak točilo. Stačí vzpomenout na čtvrcení býka zaživa v Apokalypse nebo na ruské, respektive sovětské filmy, kde například koně hynuli před kamerou často. Zejména během natáčení válečných filmů je vozili rovnou na jatka. Když se podíváte na Tarkovského A.Rubleva, uvidíte scénu, kterak se kůň řítí ze schodů při dobývání pevnosti. V ten moment už jakoby nežil. A herci to též neměli jednoduché. V jednom sovětském filmu jsou odsouzenci popravováni tak, že mají k nohám řetězem připevněný kámen, a ten je spolu s nimi vhozen do moře. U dna čekali potápěči a nebohé herce vysvobozovali. Jeden neví, kdo byl ve větším ohrožení, zda herec, nebo potápěč. Herci s Deodatem si maximálně užili moskytů.... Pro mě jde o nejlepší kanibalský film s úžasnou hudbou, nádhernou přírodou a pravým italským gorefestem. ()
Tohle je asi opravdu nejodpornější film všech dob. Dost nechutný a dokáže vám to nalomit zdravou psychiku, zbytek dne se budete cítit divně. :D To záživnější se koná až v posledních čtyřiceti minutách, to předtím je velká nuda, ale až nastoupí pásky s filmem s hrůzostrašným obsahem, to pak začne to pravý vzrůšo. Ale dost mi bylo líto toho zabíjení zvířat, to už bylo opravdu moc... ()
italská hrůza, která znalce kvalitního horroru opravdu vyděsí, a milovníky kýčů opravdu nadchne. Nemám rád italský kanibalsko zombáčský horrory, ale tohle je vrchol všeho. Jednu * dávám za to, že mě to aspoň rozesmálo ()
Obrazově - narativní experiment, který je snadné zavrhnout pro jistou samoúčelnost ve vypovězení až nehorázně triviální myšlenky, ale předně je třeba si uvědomit, že Cannibal Holocaust není filmem, který kdy měl nebo bude mít v úmyslu zpovídat se široké divácké obci a deklamovat své poselství na úkor své, pro onu širokou obec většinou barbarské a nic neříkající obrazové formy. Ne - Cannibal Holocaust je minimalistické a až na dřeň osobité filmové dílo, sebevědomý zprostředkovatel "skutečného příběhu" natolik skutečným způsobem, že dalece přesahuje rozměr všeobecně přijímaného charakteru filmové výpravy a stává se nejen kontroverzním a po zásluze slavným dílem, ale i unikátní sondou do zvrácené filmařské duše, v níž bude mít jista fanouškovská squadra včetně mě vždy co nového a znepokojujícího nacházet.... Přesto hodnotím záporně, jelikož nastavená míra brutality sice přesně zapadá do celého schématu a hanět její samoúčelnost je v tomto ohledu naprosto absurdní, ale absolutní nezájem a nulovou emocionální odezvu směrem k postavám nebo navazujícímu dění, které jsem v celém průběhu nepřetržitě (ne)pociťoval, je v případě tohoto snímku pro jeho tvůrce stejná prohra, jako u filmů Davida Lynche to, že je plně pochopíme :)) ()
This is some serious gourmet shit! ()
Talianski tvorcovia v 70tych a 80tych rokoch si okrem iného založili biznis na tom, že korčuľovali na hrane toho, čo je možné ešte zobraziť na filmovom plátne a to tak sexom, násilím, či témami. Deodato v Cannibal Holocaust túto hranicu prekročil a dosť výrazne (pričom najvýraznejším príkladom je týranie zvierat). Zaslúžene je to asi najkontroverznejší film na svete a rozumiem ľuďom, ktorých fascinuje, za mňa je to ale odpad. ()
Film má celkem zajímavou myšlenku, o tom kdo je tady vlastně divoch! Vedle chování našich dokumentaristů působí kanibalismus stejně zvěrsky primitivně. Za to dávám ***, ale za ubohé a hnusné vraždění zvířat bych film nechal spálit stejně jako Ruggera Deodata. ()
Rozporuplný film bezpochyby, avšak pre tých, ktorí majú radi gore a krvavé kanibalské besnenie je to za 5*. Tu na CSFD to evidentne hodnotili aj ľudia, ktorí mali „jasno“ ešte pred pozretím filmu, respektíve k nemu pristupovali jednostranne a plocho. To ja teda nie. "Cannibal Holocaust" rozhodne patrí medzi najlepšie kanibalské filmy aké som mal možnosť zatiaľ vidieť. Film nie je bezmyšlienkovitým gore-festom a okrem iného nastoľuje aj otázku humanizmu a zamyslenia sa nad tým, či ľudia v mestách sú kultivovanejší v porovnaní s divochmi z pralesa alebo nie. Dokumentárne ladený snímok svoju nosnú tému predkladá prostredníctvom výpravy svojských filmárov do nehostinnej Amazónie, kde sa snažia zdokumentovať tunajšie pomery a priniesť tak domov pokiaľ možno šokujúce a akčné zábery života v džungli. Pre čo najdrastickejšie zábery vykresľujúce domorodcov ako stádo tupých požieračov bez budúcnosti, ich neváhajú podpichovať, provokovať a vraždiť. Veď čo oko civilizovaného človeka nevidí, ako by sa ani nestalo. Výprava sa nevracia späť, preto je za nimi vyslaná záchrana, ktorá má ich osud objasniť. Značné množstvo násilia, reálne zabíjanie zvierat a miestami amatérska ručná kamera, to sú azda tie hlavné zložky umocňujúce filmový zážitok až ku zimomriavkam. Použitie kontroverzných záberov a obsah filmu vydávaný čiastočne za skutočný dokument, malo za následok, že si ho okrem filmových cenzorov zobrala na koberec aj polícia na preskúmanie. Ruggero sa kvôli tomu následne dostal aj do policajnej väzby. Herci s režisérom mali dohodnutú zmluvnú klauzulu, že sa nebudú objavovať vo filmových projektoch nejaký čas z toho dôvodu, aby sa nepoškvrnila autentickosť filmu a jeho zámeru. Aby režisér hustú situáciu po uvoľnení filmu upokojil, požiadal hercov o predstúpenie pred verejnosť s posolstvom – je to iba film! Policajné orgány mu ale neprestali vyčítať bezdôvodné zabíjanie zvierat, ale aj z toho sa vyvliekol. Následne sa na film uvalil zákaz distribúcie, ale aj na to sa Ruggero vykašlal a poslal film ďalej. Ako je vidno, toto vydávanie filmu za skutočný dokumentárny materiál sa vydarilo dokonale, niekde som dokonca čítal (nemám to overené), že aj vo vtedajšom Československu sa v správach objavila informácia, že bohužiaľ v ďalekej Amazónii zahynulo niekoľko dokumentaristov pri výkone svojej práce pod rukami a zubami kanibalov. Samotný "Cannibal Holocaust" sa označuje ako brutálny "vrch ľadovca" Deodatovej cesty – kanibalskej trilógie odštartovanej v roku 1977 “survival” hororom ULTIMO MONDO CANNIBALE nasledovanej CANNIBAL HOLOCAUSTom a vyvrcholenej akčným INFERNO IN DIRETTA v roku 1985. Ku inšpirácií, ktorá neskôr predznamenala spomínanú kanibalskú trilógiu, obzvlášť CANNIBAL HOLOCAUST, sa podľa slov režiséra pripájajú tituly Roberta Rosselliniho a jeho realisticky vojnové tituly Roma, città aperta (1945), Paisa (1946), či povojnový príbeh 12 ročného chlapca Edmunda Germania anno zero (1948). Následne v 50-tych rokoch už režisér Lee Sholem konkrétne naznačil, ako by taký CANNIBAL HOLOCAUST mohol vyzerať - Cannibal Attack (1954). Cesta formujúca výsledok Ruggera Deodata sa ale iba začína. Medzi ďalší vplyv režisérskej osobnosti po Rossellinim sa radí práca Sergia Corbucciho, konkrétne jeho tituly ako Django (1966) a Il Grande silenzio (1968). Základ by teda bol. K slovu sa dostávajú formujúce 70-te roky a prelomový Lenziho “kanibalský“ zásek Il Paese del sesso selvaggio (1972) a séria mondo dokumentov v tom čase križujúca Taliansko - Nuova Guinea, l'isola dei cannibali (1974), Ultime grida dalla savana (1975), Savana violenta (1976), a iné... Po tom všetkom prichádza na scénu pre Deadata už posledný klinec jeho príbehu, dvojica kanibalských titulov Emanuelle e gli ultimi cannibali (1977), La Montagna del dio cannibale (1978). Vzniká CANNIBAL HOLOCAUST. Sila "Cannibal Holocaust-u" a túžba nadviazať na jeho úspechy resp. predať pod touto známou značkou pár filmov, mala za následok vznik napríklad trashových hororov ako Holocausto Cannabis (2001), Satan's Cannibal Holocaust (2007), Psycho Holocaust (2009), shortu Santa Holocaust (2010), či prideleniu distribučných názvov ku filmom Schiave bianche: violenza in Amazzonia (1985) - "Cannibal Holocaust 2: The Catherine Miles Story", prípadne filmu Natura contro (1988) - "Cannibal Holocaust 2". Ale to sú všetko už len marketingové špekulácie za lepším ziskom. Netreba zabúdať ani na ťažko trápne pokusy Bruna Matteia o nechutnú participáciu na "Cannibal Holocaust-e", ktorý vyslovene zosmiešňuje – tituly Nella terra dei cannibali (2003) (v Japonsku označenom ako "Cannibal Holocaust 3: Cannibal vs. Commando") a Mondo cannibale (2003) (v Japonsku označenom ako "Cannibal Holocaust: The Beginning"/"Cannibal Holocaust 2"). Späť ale ešte ku obdobiu tesne po CANNIBAL HOLOCAUST-e. Netrvá vôbec dlho, len niekoľko mesiacov, a po sláve Deodatovho, dnes už piliera moderného kanibalského hororu sa derú na svetlo sveta ďalšie jemu podobne. Vzniká Mangiati vivi (1980), Zombi Holocaust (1980), Apocalypse domani (1980), Cannibal ferox (1981), Porno holocaust (1981), Welcome to the Jungle (2007), a iné...Po období inšpirácie príbehom prichádza na rad obdobie inšpirácie scénami. Do tejto kategórie spadajú napríklad tituly ako Indiana Jones and the Temple of Doom (1984) - pojedanie opičieho mozgu, Due occhi diabolici (1990) - nabodnutie na kôl, argentova poviedka “The Black Cat“, Dead Man (1995) - pojedanie ľudskej ruky, Anthropophagous 2000 (1999) - nabodnutie na kôl, It Waits (2005) - nabodnutie na kôl, Evil Aliens (2005) - nabodnutie na kôl, Shadow: Dead Riot (2006) - nabodnutie na kôl, Dolla Morte (2006) - nabodnutie na kôl, Isle of the Damned (2008) - nabodnutie na kôl, Sentô shôjo: Chi no tekkamen densetsu (2010) - nabodnutie na kôl, atď... Ku zaujímavostiam patria aj prepojenia ku Hong Kongu - Hei tai yang 731 (1988) - “čínsky CANNIBAL HOLOCAUST“, americkému Blair Witch Project (1999), videoklipom death metalovej skupiny Necrophagia - Necrophagia: Through Eyes of the Dead (2002), videohre “Manhunt“ (2003), ... PS pre zábery tzv. filmu vo filme (“The Last Road To Hell“) v CANNIBAL HOLOCAUST-e, poslúžil z časti dokument Barbeta Schroedera - Idi Amin Dada (1974). K informáciám odkrývajúcim pozadie vzniku, prípravy a post-produkcie "Cannibal Holocaust-u", je možné sa dostať zohnaním a pozretím si dokumentov ako napríklad In the Jungle: The Making of Cannibal Holocaust (2003) alebo výpovede Gabriela Yorka - Alan Yates (2005). ### Vo Veľkej Británii sa "Cannibal Holocaust" dostal do distribúcie zásluhou štúdia “Go Video” vydaním Cut verzie vo februári roku 1982 (minutáž 85m, 14s). V júli nasledujúceho roku ho cenzori umiestnili na zoznam tzv. "Video nasties", a tým sa stalo distribučné šírenie na území Británie trestné. Tento ban po čase pominul a tak sa v roku 2001 dostáva na pulty predajní opäť verzia filmu, tentoraz skrátená ale o 5 minút a 44 sekúnd, označená vekovou prístupnosťou Rated:18. V roku 2011 sa dostáva na trh verzia od distribučného štúdia “Shameless video“ skrátená prostredníctvom BBFC o 15 sekúnd. Toho roku vychádza aj verzia, do ktorej priamo nezasiahlo BBFC, ale režisér Deodato (samozrejme na popud cenzorov). Deodato sám film nechal prestrihať, aby škrty neboli hrubo nedehonestovali pôvodný zostrih. Vzniká tak orezaná, prístupnejšia verzia. Uncut v Británii nie je doposiaľ k dispozícii. () (menej) (viac)
Reklama