Réžia:
Peter FlinthScenár:
Hans GunnarssonKamera:
Eric KressHudba:
Tuomas KantelinenHrajú:
Joakim Nätterqvist, Sofia Helin, Michael Nyqvist, Mirja Turestedt, Morgan Alling, Stellan Skarsgård, Gustaf Skarsgård, Bibi Andersson, Simon Callow (viac)Obsahy(3)
Zatím nejdražší švédský koprodukční film se odehrává v době křižáckých válek, kdy výkvět evropského rytířstva - ale i mocichtiví chudí šlechtici - táhnou do Svaté země, kterou chtějí osvobodit od muslimů. Děj je zasazen do poloviny 12. století a hrdinou je Arn, který kvůli nešťastné lásce k Cecilli, která je zavřena do kláštera, táhne jako mladý rytíř - templář na Jeruzalém. Velkolepé exteriéry jsou točené ve Švédsku, Skotsku a Maroku... (Film+)
(viac)Recenzie (268)
Nadějné dílo skandinávské produkce o hrdinném Arnu Magnussonovi, který dal vzniknout Švédskému království. Historický román, protkán dojemným příběhem, sice není až tak velkolepým, ale i tak jeví známky velikosti. V takových dílech je bohužel těžké býti originální a to je zde cítit z každé bojové scény. Tu vykoukne Bluma, jak brání Jeruzalém, tu zas vidíme pomalovaného Mela, jak povzbuzuje své připodělané skoty do bitvy. Na závěr tu zas, na bujném oři, vymetá Crow nejednu břišní dutinu svým mečem. To vše v jedné osobě. Zkrátka se nám tu opakují stále stejné scény z rozdílných filmů. Neskutečnou chybou je pak délka stopáže. Tolik zbytečného materiálu začne po půlhodině nudit a ze zajímavého počinu je rázem nekonečná telenovela, nezáživný den v galerii s kulhavou babičkou, která si každý obraz prohlíží hodinu. Nicméně mám rád příběhy o templářích a tenhle se mi líbil. 70% ()
Já jen doufám, že se hollywoodští matlalové dívali, jak se dělá historickej film. V tomhle bylo všechno - silnej příběh, láska, nenávist, válka.........prostě skvělý. Perfektně tam bylo ukázaný, jak fungovala hiearchie na severu, kde se i král musel podrobit rozhodnutí thingu a mocenskej boj mezi rody Erik a Sverker. A samozřejmě potěšila i poměrně historická přesnost. včetně jména velmistra Templářů de Torogeho a i intermezzo jeho nástupce Gérarda de Ridefort milovníky historie potěší. Jen si nejsem jist, co to tam mělo bejt za zásadní bitvu - pravděpdobně to byla bitva u Montgisardu a tý velel malomocnej Balduin IV., ale to je nepodstatný. Už se třesu na druhej díl. ()
Stateční rytíři, krásné ženy, perfídná církev, osudová láska, odloučení, shledání - byl jsem v sedmém nebi :) Jo, možná to místy je drobně zkratkovité, bitvy drobně osekané, ale nevadí nevadí. Za každý takový dobrodružně romantický příběh zcela klasického ražení je třeba být v dnešní době maximálně rád. Jo, Sofia Helin - ženská absolutní, fakt krásná. (Viděna sestříhaná verze obou dílů uvedená u nás na dvd). ()
Pořád si nejsem jist, zda-li jsem viděl osudový romantický příběh na pozadí historických událostí, historický film s výraznou romantickou linií či heroické fantasy inspirované švédskou a blízkovýchodní minulostí. Nepochybná snaha o mimezi (věrné přiblížení, napodobení) historie však zůstává hlavně na rovinách kostýmů, architektury a rekvizit obecně. I určitá znalost dobového práva a opření se o události, jež opravdu proběhly, se dá vytušit. Dokonce i ta na první pohled nedůvěryhodná Saladinova rytířskost ladí s tím, jak jej ve své době vnímali mnozí křesťanští válečníci. Čert vem, že dle Mantise: "Durovou stupnici ve 12. století teda neměli." +++++ Historie neožívá pouze skrzy kusy železa, stavby či hadry, ani historické události nestačí. Historie ožívá až s lidmi, kteří v oné době žijí. Postavy Arna jsou takové, že byste jim neuvěřili žádnou epochu. Sám Arn, třebaže má nejvíc prostoru zůstal plochým odrazem svých možností. Zpovídá se s pláčem z těžkého hříchu, provinění proti přikázání "Nezabiješ!", leč nijaké výčitky nad porušením "Nesesmilníš!" se jej nezmocňují. Takový Arn by asi připadal dnešnímu diváku "nějakej divnej", možná i "blbej". +++++ Arn kromě cti (v dnešním slova smyslu), odvahy, lásky k životu, lásky ke své vyvolené Cecílii trpí nedostatkem vlastností a vnitřního života, což zřejmě odráží neskutečně přehledné uspořádání jeho světa. Jeho víra v Boha omezuje se na nošení příslušných "odznaků" a občasné sepnutí rukou. Jeho láska k Cecílii se ustavuje při pobíhání lesíkem na koníčkách, utvrzuje v romantickém válení na travičce a již neprodělává žádný vývoj, ani z jedné strany v ní není místo pro pochybnosti. Jeho pomoc otci a synu podle zabitého krále, údajně jeho příteli vychází pouze ze cti. Dá se snad z nějaké scény procítit, že by Arn měl rád někoho jiného než Cecílii a svého cisterciáckého učitele? Že by ke komukoliv krom nich měl jakýkoliv vztah, měl na ně nějaký názor? +++++ Ani ta slavná láska, která okupuje značnou část délky Arna, nemá žádný základ. Když se zeptám, proč Arn Cecílii miluje, musím si odpovědět, že pouze pro její krásu a nesmazatelný úsměv. A proč obráceně? Asi pro umění s mečem a ještě s jedním méně ostrým mečem. Co Arnova matka? Ta je tam jen proto, abychom měli důvod pro jeho odeslání do kláštera. Saladin? Nic než respektovaný protivník. +++++ Nebýt Saladina, byla by ostatně dělící čára mezi zlem a dobrem vedena po hranici proti Arnovi a s Arnem. Proti Saladinovi jej ovšem postavili okolnosti a válka, proti ostatním právě jejich špatné vlastnosti. Arnovcům jde o čest a dobro, ostatní dělají vše hlavně pro svůj osobní prospěch. Není to příklad hloupé schematičnosti? Ti zlí narozdíl od Arna navíc oplývají neschopností a dokonce i ošklivostí. Pokud kdy byli schopni představovat nebezpečí, tak jen dík své podlé a zákeřné povaze. +++++ Odjezd Arna do západu slunce v závěru se mi jeví jako přiznání: "My o té vší plochosti, tuposti, klišoidnosti a tak dobře víme, ale jebem na to, lidi to maj rádi." Ale mají rádi i televizní look, okoukané zpomalovačky v bitvách, univerzální sample "kůň řehtá" (tisíckrát jsem jej slyšel v počítačových hrách), nevýrazné herce, náhle mizejícího vypravěče a bitvy v nichž dvacet lidí v oblaku prachu dělá, že jich je několik tisíc? Jak kteří. () (menej) (viac)
„Když Bůh nechá Arna žít, dovolíme mu stát se členem církve. Bůh má pro Arna úkol. Tak důležitý, že ani my mu nesmíme stát v cestě!“ A jak matka řekla, tak udělala…Koprodukční historický snímek, na kterém ten rozpočet není až tolik vidět, nicméně když se člověk zaměří na výpravu a řemeslnou stránku, není filmu v podstatě moc co vytknout. Líbila se mi i ta atmosféra, která se tvůrcům podařila navodit. Příběhově to bylo malinko předvídatelné, naštěstí ale ne vyloženě otravným či nudným způsobem. I ta počáteční div ne propaganda církve nakonec není až tak černobílá, čehož jsem se docela dost obával. Jediné, co mi více vadilo, byla aura hlavního hrdiny. Neměl jsem až tak problém mu fandit, ovšem charisma rozhodně nebylo jeho největší předností, což u podobného typu filmu docela zamrzí. Jinak ale u mě převládá spíš spokojenost, a tak dám ještě slabší 4*. „Aby církev ochránila poutníky, vyslala své nejobávanější bojovníky, templáře. Pro některé byli Bohem požehnanými vojáky. Pro ostatní to byli ďáblové, zplozenci zla.“ ()
Galéria (439)
Zaujímavosti (13)
- Ve filmu si zahráli otec i syn Skarsgårdovi. Stellan v roli Birgera Brosy z Folkungů a mladší Gustaf se objevil jakožto právoplatný následník trůnu Knut. Oba se spolu před kamerou filmu potkali až ve své závěrečné scéně v ženském klášteře. (MyShock)
- Spolufinancovať projekt sa teda nakoniec podujala konkurenčná TV4. (Smok)
- Exteriéry sa natáčali v juhozápadnej švédskej provincii Västergötland, ale aj v Maroku a Škótsku. (Smok)
Reklama