Réžia:
David OndříčekKamera:
Adam SikoraHrajú:
Ivan Trojan, Sebastian Koch, Soňa Norisová, Jiří Štěpnička, Marek Taclík, Filip Antonio, Norbert Lichý, David Švehlík, Martin Myšička, Miroslav Krobot (viac)Obsahy(1)
V bývalém Československu 50. let se odehrává napínavý kriminální příběh, který ve svém důsledku zasáhne do osobních osudů aktérů i jejich blízkých. Kapitán Hakl (Ivan Trojan) vyšetřuje krádež v klenotnictví. Z běžné vloupačky se ale vlivem zákulisních intrik tajné policie začíná stávat politická kauza. Z nařízení Státní bezpečnosti přebírá Haklovo vyšetřování major Zenke (Sebastian Koch), policejní specialista z NDR, pod jehož vedením se vyšetřování ubírá jiným směrem, než Haklovi napovídá instinkt zkušeného kriminalisty. Na vlastní pěst pokračuje ve vyšetřování. Může jediný spravedlivý obstát v boji s dobře propojenou sítí komunistické policie? Protivník je silný a Hakl se brzy přesvědčuje, že věřit nelze nikomu a ničemu. Každý má svůj stín minulosti, své slabé místo, které dokáže z obětí udělat viníky a z viníků hrdiny. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 258)
Epstein prostě umí - zejména vykreslit atmosféru. Není to typický film-noir, ale těžkost doby na diváka sedne jak mokrá deka. Film si ovšem vychutná jen divák trochu znalejší historie. Kdo neví nic o principech "výroby" nepřátel státu (a o sovětských poradcích, vlastně režisérech hrůzných divadel, kde publikum má být celý svět), tak může být podstatně dezorientován - film se s nějakým vysvětlováním nezdržuje, takže mimo Evropu asi diváky neosloví. Ale jinak vlastně nemá chybu. ()
David Ondříček má svou novou top one. Takhle se mají dělat filmy. Krásný filmařský rukopis, divácký poutavý příběh, napětí, herecký výkony, obraz, hlavně "tmavé pavlačové scény" dávající divákovi atmosféru na zlatém podnese a Ivan Trojan ve skvělé formě. ()
Práve som dopozerala symfóniu hereckého umenia scénických schopností pod taktovkou skvelého režiséra. Dobová atmosféra je tak perfektne zvládnutá, až má divák pocit, že sleduje film v reále. Kulisy prepracované do posledného detailu. Podľa mňa česká kinematografia je lepšia než americká. Celkom by to mohlo byť zaujímavé v 3D verzii. Do poslednej chvíle divákovi nie je jasné, kto je páchateľom. Záverečné scény a posledná veta filmového projektu všetko vysvetlia. Neprezradím, musíte si film pozrieť. Naozaj stojí za to. U mňa plný počet. ()
Ve stínu je učebnicový příklad mizerného scénáře, který vyploudí pouze chcípácký film. V tomto případě s podpisem Marka Epsteina a Mishi Votruba, a současně režírujícího i produkujícího Davida Ondříčka. Neboť jak jinak lze označit pracovní příběh o vyšetřování podvodu, jehož hlavní policejní hrdina se po odhalení zločince (ve vlastních řadách) jde s odhalením svěřit na policii. I když ví, že namísto potrestání zločince bude potrestán (smrtí) sám. Sestavujete-li příběh o vyšetřování zločinu, musíte na místě, kde tento příběh končí, začít. A nechat hrdinu vymyslet a zrealizovat postup, jak zločince potrestat, přestože je to vlastní šéf. Takhle hrdina není hrdina, ale možná mučedník (napíšeme mu i rodinu, že), ještě spíš ale hlupák. Takže tak. https://www.macguffin.cz/ ()
Máme rok 2012, vládne legendárně neschopná Nečasova vláda a éra pohodlného postkomunistického antikomunismu vrcholí. Inu dali se dohromady sekač jednoho scénáře za druhym Epstein a slaboduchý Ondráček a spatlali dohromady veledílo, které bylo ideologicky čisté tak, že esesák je kladná postava a stranickej fízl nic netušící morální dobrák. Zápletka má děr jak v ementálu, patos stříká na všechny strany, vše je proložené trochou toho dobového fetiše a jediné, co je jakž takž snesitelné je snaha o atmosferický film noir (jedna hvězda). Jinak tu ostudu nespasí ani Trojan a když dojde na poslední nesnesitelně kýčovitou scénu s chlapcem stavícím se po vzoru svého hrdinného otce na odpor, smáli jsme se už v kině nahlas. ()
Na snímek Ve stínu z roku 2012 jsem se chtěl podívat už dříve a to pěkně ve světle našeho obývacího pokoje, ale teprve když jsem jej našel v nabídce společnosti NETFLIX, rozhodl jsem se už jeho shlédnutí neodkládat. Druhý den po sobě jsem tak viděl film, věnovaný obětem politických procesů z padesátých let 20. století, které vykonstruovala komunistická mašinérie. Upřímně, vždycky mi bylo z takových věcí špatně a ta nespravedlnost mne doháněla k zoufalství, takže ani po Tmavomodrém světě a poté po filmu Ve stínu mi nebylo vůbec dobře. Druhý jmenovaný film mne navíc deptal skvělou hudbou od dvojice Jan P. Muchow, Michal Novinski a celé to skvěle podtrhl režisér David Ondříček, jemuž se podle výborného hodnocení zde na ČSFD podařilo vytvořit opravdu hodnotné dílo. Vše začalo v Československu v roce 1953 v období před měnovou reformou. Po smluveném znamení se v noci za deště vloupali dva muži do zlatnictví a jeden z nich, tlusťoch Janata (Norbert Lichý) násilím rozbil trezor a druhý Kirsch (Miroslav Krobot) ukradl zlato. Druhý den ráno poručík Beňo (David Švehlík) z pražské kriminálky vyzvedl svého šéfa, kapitána Jaroslava Hakla (Ivan Trojan). Detektiv se rozloučil s manželkou Jitkou (Soňa Norisová) a synkem Tomem (Filip Antonio) a odjel na místo činu, kde podle stop potu odhadl, že pachatelem byl kasař Janata. Našel tu také malé kožené pouzdro. Beňo hádal účel pouzdra, ale kapitán šel najisto. Oba dorazili do bufetu v továrně a chytili tu kriminálníka Karlose (Hynek Čermák). Přinutili ho prozradit někdejšího kasaře Kirsche. Na toho se pak ptali na Židovské obci a vzápětí Hakl muže objevil pod postelí. Pouzdro bylo na kasařův amputovaný prst. Kirsch tvrdil, že strávil včerejší noc na záchytce, avšak když kapitán našel ukryté šperky, byl zatčen. Následně Jitka doma mluvila o strachu z měnové reformy, ale manžel to bagatelizoval a odjel na záchytku. Ráno se na stanici Bezpečnosti objevili estébáci v čele s primitivním Barešem (Marek Taclík) a přebrali Kirschův případ. Podle Haklova velitele, plukovníka Pánka (Jiří Štěpnička), šlo o politiku, když se přes Židovskou obec údajně pašovaly ven cennosti na financování sionistického teroru v Palestině. Kapitán nadřízenému tvrdil, že Kirsch má alibi, jelikož byl opravdu na záchytce a získal svolení na případu dál tajně dělat. Kirsche, zpracovaného estébáky, vyšetřoval major Zenke (Sebastian Koch) z východoněmecké kriminálky, přidělený do Prahy kvůli akci proti sionistům. Muž všechno přiznal, ale podle majora bylo jeho svědectví k ničemu. Velitel Státní bezpečnosti (Richard Stanke) trval na tom, že operace musí být dovedena do úspěšného konce. Potom Beňo ke kapitánově nelibosti ubytoval Zenkeho u jeho sousedky Bárové (Jaroslava Adamová). Jitka měla pocit, že se jí manžel odcizuje a když se s ní chtěl pomilovat, vyrušil je muž na pavlači. Tím byl Karlos, který Haklovi prozradil, že Janata žije se ženou, která se ve výzkumném ústavu stará o pokusné psy. Kapitán za ní hned odjel a družka (Simona Babčáková) kapitánovi přiznala, že Janata odešel s nějakými muži a ukázala mu poloprázdnou krabičku s náboji a nápisem Ottova. Ráno Janata, ozbrojený samopalem, přepadl s komplicem poštu v Ottově ulici, kam právě přivezli peníze. Při střetu s policistou z doprovodu peněz vyšla ze samopalu rána, která zabila komplice. Vzápětí na místo dorazí řidič z tatraplánu, jenž přivezl lupiče. Zabil policistu svou pistolí, vydloubne kulku z jeho těla a svědky postřílel samopalem. S Janatou a lupem zmizel těsně předtím, než na poštu dorazil Hakl. Ten na místě činu objevil další kulky z pistole. Záhy sem dorazil Bareš se Zenkem a Beněm. Estébáci opět přebrali případ. Potom řidič shodil Janatu i se samopalem z viaduktu pod vlak a Hakl požádal balistika Víťu (Kryštof Mucha), aby mu tajně udělal analýzu střel z pošty. Pak šel za Janatovou přítelkyní a objevil ji zabitou na půdě, přičemž ho vzápětí někdo omráčil. Když se probral, byly stopy zločinu zahlazeny. Doma předstíral před Jitkou, že se nic nestalo. Druhý den Bareš se Zenkem zajistili na hranicích osádku sanitky Židovské obce, v níž byly „objeveny“ peníze z poštovního lupu, takže následovalo zatýkání na Židovské obci. Velitel StB ocenil Zenkeho pomoc, ale zároveň mu vyhrožoval, že ho může kdykoliv poslat do Moskvy. Podle Víti vyšly střely z pistole, používané u StB, přesto se balistik navzdory riziku pokusil zjistit, komu patří. Jitka se v domovní prádelně sblížila s německým sousedem. Pak se Hakl sháněl na patologii po mrtvé ženě, ale sem přivezli jen Janatovu mrtvolu. Cestou domů viděl kriminalista ze schodiště Zenkeho při holení a pod jeho podpažím zahlédl vytetovaný znak SS. Doma se kvůli sousedovi pohádal s Jitkou a řekl jí, že je to esesák. Manželka předtím mluvila o tom, že chce za vyzvednuté úspory koupit Slavíčkův obraz. Muž odešel na oslavu šéfova povýšení a od Beňa se dozvěděl, že případ přepadení pošty bylo uzavřeno s tím, že pachatelem byl Janata s komplicem. Kapitán oznámil Pánkovi, že chce svědčit u soudu s Kirschem a poté ho nadřízený ho představil sovětskému veliteli Morozovovi (Sergej Reiter). Hakl se později na dvoře porval se Zenkem, který mu tvrdil, že věci někdy nejsou takové, jak na první pohled vypadají, a doporučoval mu, aby především chránil svou rodinu. Po ošetření na pohotovosti šel Hakl přespat k Beňovi a náhodou našel jeho průkazku StB. Ráno odešla Jitka s Tomem do školy, přičemž jí u vchodu dal Víťa obálku pro manžela. Žena se později rozmyslela a vrátí se domů. Když sem přišel Hakl, viděl odjíždějící sanitku a pak se dozvěděl, že podle sousedky Jitku přepadl v bytě lupič. Hakl spěchal do nemocnice, ale žena spala, vzápětí mu někdo vyhrožoval. Při návratu narazil kapitán na Pánka, který sám vedl vyšetřování vloupání. Ten mu řekl, že prokurátor nedovolil jeho svědectví a že bude vypovídat jen Zenke. Kapitán po jeho odchodu našel v šuplíku peníze a dal je policejnímu fotografovi Jílkovi (Martin Myšička), jemuž důvěřoval a jenž mu sdělil, že ho sháněl Víťa. Požádal ho, aby za ně koupil obraz od Slavíčka. Kapitán doma učil Toma prát se a ráno s ním marně hledal v práci Víťu. Tajně sebral jeho sešitek a začal se obávat o svůj i o synkův život. Napadl nevinného řidiče, který ho na ulici kvůli jeho nepozornosti málem i s dítětem přejel, protože věděl, že ho sledují estébáci. Doma synek řekl otci, že maminka mluvila s nějakým pánem a pak Hakl našel obálku s důkazy v jeho školní tašce, kam ji Jitka dala. V soudní síni Bareš povídal Zenkemu o průběhu procesu, s tím, že po svědectví bude Němec odvezen na hranice se SRN a vyměněn. Hakl řekl Tomovi, že ho ráno pošle k babičce a vyprávěl mu, že musí bojovat s podobnou krakaticí, o níž mu četl v knížce; možná to bude jednou právě on, kdo krakatici definitivně zničí. Kapitán se na chodbě domu bavil se Zenkem, který mu ukázal fotku své ženy a dcerky. On po válce skončil na Sibiři a teď dostal šanci vrátit se k rodině. Hakl mu dal důkazy a chtěl, aby je použil ve svědectví a zachránil tak pět nevinných židů. Ale Němec věděl, že systém si nemůže dovolit prohru a opět varuje kolegu - k čemu mu bude, když se zachová čestně, ale zemře kvůli tomu, když ho synek potřebuje živého. Ráno Hakl unikl sledovačům do bufetu za Karlosem. Při procesu proti „sionistickým kontrarevolucionářům“, kteří chtěli propašovat uloupené peníze do ciziny, aby Izrael mohl páchat na Blízkém východě teroristické činy, Zenke svědčil podle dohody. Všichni obvinění přiznali vinu. Soudce (Ondřej Malý) odložil vyhlášení rozsudku na druhý den. Pánek zapíjel úspěch s Morozovem a Barešem, když se tu objevil Hakl. Měl důkazy o vrahovi z pošty a měl je dobře ukryté. Vzápětí obvinil ze zločinů svého nadřízeného. Ten volal na hranici, ale dozvěděl se, že Zenkeho výměna právě proběhla. Němec měl Haklovu obálku. Naštvaný Morozov přikázal zrušit proces. S plukovníkem si to prý vyřídí Moskva. Bareš s kolegou odvedli Hakla a později ztýranému muži píchli injekci, po níž zemřel. Později se Jitka vrátila se Tomem domů, přičemž ji doprovázel Jílek. Žena doma uviděla Slavíčkův obraz. Druhý den byla vyhlášena měnová reforma. Na Jitku se na ulici snášejí bezcenné bankovky. Tom se chystá pomoci šikanovanému školákovi a byl konec filmu, jenž byl věnován obětem politických procesů 50. let a všem statečným lidem, kteří se rozhodli bojovat proti nespravedlnosti. Podle mého názoru režisér David Ondříček natočil čistý žánrový snímek, jenž je v naší současné kinematografii výjimečný. Tento film by se měl zařadit do školních osnov a nahradit hrdinské eposy o husitech a jiných devastujících hnutích našeho národa. Brr, ještě teď mne při psaní komentáře mrazí v zádech. Suma sumárum, detektivní příběh s politickým pozadím a názvem Ve stínu ode mne získal čtyři stínované hvězdy ****. () (menej) (viac)
Neskutečný film, s výjimečně silným a smutným příběhem. Opět skvělá režie a opět skvělé herecké obsazení. Tuto temnou dobu, kterou nám komunistický režim připravil nemám příliš v lásce, ale bohužel jedná se o naši historii. Jsem rád, že takový film vznikl, je to dobrá zábava, a ponaučení do budoucna. ()
Navnaděn místním hodnocením a komentáři jsem se těšil na téměř výjimečný český film. A kvalitu jsem dostal - ale bohužel jen po stránce vizuální, film vypadá velice dobře "na oko" - tedy kromě toho, že občas je toho málo vidět díky šeru a stínům. Líbilo se mně, jak je vykreslena atmosféra temných 50. let, film má takový šedivý lehce depresivní nádech, korespondující s hlavním tématem. Zbytek už tak podařený bohužel není. Obsah na mě působil strašně těžkopádně, je zde promícháno až zbytečně moc látky (témat) dohromady - loupeže, vraždy, odsouzení židů, do toho německý vyšetřovatel, který jde po manželce českého vyšetřovatele Trojana. Trojan jako vždy průměrný výkon, Taclík působící místy až trapně, naopak Norisová mě příjemně překvapila. Celé to na mě působilo až moc strojeně se snahou vytvořit jedinečný, nad ostatní filmy české kinematografie čnějící film. To by ale muselo mít jiný scénář a nechtít až moc. ()
Líbí se mi tam ta poválečná Praha. Děj je taky fajn, i když ten fantom je takový atletický typ, frajer, zabiják, Zoro...a nakonec je to postarší, tlustý Štěpnička. Je mi hlavně líto Trojana, že to dopadlo špatně. Rád bych tu viděl happy end. ()
Toľko trápnosti, pátosu, prehrávania a vykonštruovanosti deja sa v jednom filme vidí málokedy. ()
Ponuré a dobře udělané, hlavní hrdina bez charakterových vad působil trošku nereálně, ale Trojanovi to odpustím. ()
Příběh dost nudný, ale natočené je to luxusně.. ()
Nadprůměrný film se skvělým Ivanem Trojanem. ()
Drahá výprava a ubohý námět skoro mi připadá aby se zavděčili nebo získali peníze od Izraelského státu, proč ne ale Toman to bylo alespoň pořádný oběd, Ve stínu je spíš bonbónek v luxusním balení. Předražená tuctová detektivka která není ani tajemná ani zajímavá, Dobrodružství kriminalistiky bylo daleko zajímavější. ()
Na české poměry velmi dobře natočené. Dobré herecké výkony umocňuje velká dávka napětí. Kdo by čekal alespoň částečnou bondovku, tak bude zklamán, ale to by asi ubralo na autentičnosti. Také kladně hodnotím to, že zde odsuzují ta nejhorší léta po válce, která odsuzuje i současná KSČM. Filmů, které s určitou dávkou nadsázky haní celých 40 let naší země jsme již natočily pro vypořádání s minulostí jistě dostatek. Tento ale takový není. Je dobře, že zde tvůrci připomínají hrůzná padesátá léta, která byla pro náš národ možná horší, než samotná válka, protože tomu se zde zatím bohužel tolik úsilí nevěnovalo. Velmi doporučuji. ()
Je vidět, jak se česká kinematografie dokáže za pár let zcela proměnit. Tenhle film je typickou kýčovou záležitostí odehrávají se v 50. letech minulého století. Spousta hezkých naleštěných aut, nádherného nažehleného oblečení a hlavně klobouků, rudého práva, historických tramvají a rudých praporů. Bohužel to je to jediné na co film sází. Film nemá nosný příběh a kdybychom ho zasadili do dnešní doby tak se v podstatě jedna o jeden díl nějaké kriminálky. O prazvláštním ukončením do titulku, že je film věnován obětem ani nemluvím. Jedná se o sprostý alibismus, aby nikdo nemohl proti filmu napsat ostřejší kritiku . Přijde mi, že režisér v té době sáhl po dvou jistotách, které se budou líbit jak kritikům tak divákům a to je Ivan Trojan a území Československého státu mezi rokem 1940 až 1989. Bohužel na mně tenhle film nezapůsobil, a kromě dobrého výkonu Ivana Trojana a rekvizitáře, na něm shledávám jen pár dobrých momentů. Jinak je celý film naprosto příšerně afektovaný svou hudbou a temnostní a snaží se v divákovi vyvolat pocit, že má být celou dobu v napětí, což bohužel nevychází. ()
Atmosféra tam možná nějaká byla, ale já jsem si po půl hodině uvědomil, že koukám a nevím na co. Dal jsem tomu další půlhodinku a... nic se nezměnilo. Asi to není nic pro mě. ()
Nerealistický děj a závěrečná sebevražda (rozhodnutím, ne provedením) hlavní postavy z něj dělá naivního idiota. ()
Teda, já zírám. Další film z českých luhů a hájů, který nám nedělá ostudu a působí takřka světově. Atmosféra a s ní spojený vizuál je naprostá nádhera sledovat. Je to temný, je to špinavý a je to prostě starý, a tak to má být. Dobové rekvizity, kostýmy a auta působí úplně úžasně, až jsem se divil, jestli to nedělali za pomocí CGI. Scénář takový jednodušší, prostě klasická kriminálka měnící se na politický thriller, ale sledovalo se to hezky, příběh se nějak netáhl a dialogy byly taky fajn. Herecké obsazení výborné, hlavně tedy Trojan a Štěpnička. Hudba prostě a jednoduše úžasná, světová. Kdo by řek, že sledovat otevírání trezoru bude někdy tak skvělý jako za doprovodu skvělé hudby dua pánů Muchowa a Novinskiho - klobouk dolů. Já jsem spokojen. 8/10. ()
Reklama