Réžia:
Ludvík RážaScenár:
Anna JuráskováKamera:
Milan DostálHudba:
Otmar MáchaHrajú:
Oldřich Vízner, Libuše Šafránková, Martin Růžek, Ladislav Pešek, Vlasta Fabianová, Vladimír Menšík, Josef Dvořák, Laďka Kozderková, Ota Sklenčka, Vladimír Hrubý, Lubomír Kostelka, Václav Sloup (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Vodník Toníček (O. Vízner) se zamiloval do pohledné a pracovité Andulky (L. Šafránková), jenže jejímu tátovi to nebylo po chuti, a tak ji poslal do Prahy do služby. Toníček se ale nevzdal a šel ji hledat. Pomáhali mu snad všichni vodníci z Prahy i okolí, ale po Andulce jako když se slehla zem. To se ví, že se nakonec přece jenom našla, ale snadné to nebylo. Pohádka vznikla v roce 1981 podle povídky "Hastrmani" spisovatele Jana Drdy v režii Ludvíka Ráži. (Česká televize)
(viac)Recenzie (44)
Hrozně konverzační a dlouhé, děti by to asi moc nebavilo. Toník je neschopa, samo mu přijde do cesty děvče, samo se mu nabídne, ostatní ho pak pro něj celou dobu hledají... on sám nemá žádnou zásluhu ani ničím nevyniká. Pohádka prakticky nemá žádný děj a vrhá na vodníky špatné světlo: "Tatanášek" Menšík ztrestá paní, u které Andulka sloužila (k poskytnutí informací je mu dobrá, ale pak jí nechá tryskat vodu do obličeje, zlomyslně se jí vysmívá, a ještě jí chystá promočit stěny i strop, třebaže se k němu chovala zdvořile), "Kabrnáč" Pešek zase ukradne hrnčířskýmu poctivě získanou žabku, a ještě že mu to prý patří... Toník slíbí Jemelkovi, že mu přivede Stázinku, ale místo toho s ní skotačí na parketu, nechá se opečovávat a zulíbat a teprve potom si dost trapně vzpomene, že ji vlastně nechce a že má jít za jiným. No kde to jsme? K dovršení všeho děda Kabrnáč ke konci místo ptaní se po Andulce dočista přijde o rozum, s bůhvíjakým úmyslem hraje s hrnčířskym dvě hodiny karty, pořád prohrává, když už nemá peníze, promění Toníka v žábu a zase prohraje (wtf?). A vezme mu rok života a Andulce o rok prodlouží trápení. Proč??? ()
Hodně pěkná televizní vodnická pohádka (samozřejmostí je Josef Dvořák v roli jednoho z vodníků) s tím nejlepším hereckým obsazením, jak už to v těch dobách bývalo zvykem... ()
Přesně to pojetí pohádek, které je dnes spíše raritou. Češství, jehož se začíná nedostávat. Rovnováha špičkové režie, scénáře i hereckého obsazení. ()
Pohádka, kde se to zelenou jen hemží a není z vojenského prostředí. Jestlipak mají i jinde tak fešácké vodníky, jako jsou u nás? ()
Příjemná pohádková pohodovka na nedělní odpoledne. Vydařený scénář, který netlačí na pilu, nevtíravá režie a prvotřídní obsazení s krásnou Libuškou Šafránkovou, které to sluší i v hadrech, mile zamilovaným Oldřichem Víznerem, neodmyslitelným Pepou Dvořákem a skvělou Laďkou Kozderkovou, vytvářející možná nejvýraznější roli, byť rozsahem nevelkou. Televizní dílko, které potěší každého pohádkového staromilce. ()
Naozaj lacné kulisy a veľmi málo Šafránkovej. Taká milá rozprávka, ale pre generáciu narodenú do 1990 a možno aj výrazne skôr, dnešné deti pri tomto už budú čumieť do tabletu. ()
Pohádka podle Drdovy předlohy je tak uvzdychaná vodnickým fňukáním, až to nudí. Přitom herecké obsazení je 100%, ale krom chvilkových slovních hříček Tatanáška (V. Menšík) zaujmou pouze tanečky, písničky a jarmarečné prostředí. Výprava je sice na studiovou pohádku výborná, ale scénáristka Anna Jurásková měla nechat vodníky víc jednat než jen fňukat. ()
Nehrát v tom Pepa Dvořák, je to chvílemi nuda k uzoufání. Až ta pražská anabáze konečně má něco do sebe, ale jinak skutečně přímo a přesně pohádka na nudné nedělní popoledne. S pár nezapomenutelnými scénami (u kašny, zlomené srdce Kozderkové, miklíkování, pohlednice). ()
Příjemná pohádka, kterou jsem viděl bohužel jen jednou a nevím, jestli ji ještě někdy budou reprízovat. Je to škoda, že takovéto pohádky jsou zapomenuty v televizním archivu. Herecké výkony byly výborné. Zářili opravdu skoro všichni. Líbili se mi vodníci, kteří vypadali "opravdově". ()
"A vohlídni se taky ve světě po nevěstě !! A ne, aby sis přived kdejakou mantlu pantlu nebo bůhvíjakou hudrmanici !! Koukej si najít někde takovou pěknou Boženu, jakou si vzal ten kníže Oldřich !! Vona stejně musela bejt vodníkova dcéra, když se tak ráda šplouchala ve vodě.." ;) ()
Kterak se vodník Toníček vydal hledat svou ztracenou nevěstu....... ()
"Když se pro lásku něco vytrpí a vydrží se, tak je to pak velké pouto, které ani štika nepřekousne." ()
Velmi příjemná a sympatická TV pohádka s výborným hereckým obsazením. Hezká vzpomínka na Laďku Kozderkovou a ostatní herecká esa. ()
Režie Ludvík Ráža, předloha Jan Drda, hudba Otmar Mácha. A je to! Moc příjemná osmdesátková televizní pohádka s kouzelnými kulisami a dokonalým vodnickým obsazením. Ladislav Pešek, Vladimír Menšík, Martin Růžek, Vlasta Fabianová, Jiří Dvořák. Nejen vodníci, i další roličky jsou úžasné. Krása nebeská! ()
Pohádka jak má být. Plná lásky, štěstí, s dramatickou zápletkou (ale pohádkově, žádné násilnosti), s krásným happy endingem. O hereckém obsazené by se daly psát básně, i když někteří věhlasní herci měli opravdu maličké roličky, namátkově Sklenčka, Pešek, Filipovský. ()
Těžce průměrná pohádka. Je zdlouhavá a trochu nudná. ()
Námět skvělý, bohužel nedotažený se spoustou nelogického chování postav. ()
Pořádná hastrmanská pohádka s příběhem, který by dneska mohl závidět lecjaký scénárista a režisér. Přehlídka hvězd, každá má prostor a nezklame. Vtip, emoce, svěžest. Skvělé...90% ()
Moc hezká pohádka, sice studiová, ale to vůbec nevadí. Jeden známý herec vedle druhého, i v maličkých roličkách. Bohužel je tato pohádka zbytečně dlouhá, zkrácení na klasickou hodinovou stopáž by jí pomohlo. Ale i tak velká spokojenost. Bez komentáře se nemohou nechat neskutečně vtipné hlášky, ty však od poloviny filmy vymizí, což také vede k určité znuděnosti diváka. ()
Pár postřehů: Přehrávání k pohádkám patří, ale musí to být dobré přehrávání, a né co předváděl Vízner. Patrně si nacvičoval roli vlka z Karkulky, jinak si to, co prováděl s očima, vysvětlit neumím. Také nemám nic proti obohacování češtiny o nová slova a spojení, ale musí se to umět. Bohužel, v téhle pohádce působila tato snaha jak rána pěstí mezi oči, a těch patvarů bylo přehršel, takže se nelze divit, že se mi doteď poněkud motá hlava. "Přemiklíkovat, svrbí mě pravé oko, cítím se jak shnilý jikrnáč, vypadá jak když candát chodí pěšky po Karlově náměstí, ty pouta by ani štika nepřekousala, kašnář, rourař" a mnohé další. Taktéž mě zaujalo, že Šafránková a Vízner si hned na druhé schůzce dali slovo, že se vezmou, a pak se neviděli dva roky a stále se hledali a strašně po sobě toužili. To klobouk dolů! A propó, všimli jste si, že Šafránková měla u potoka prát pleny, a ty pleny byly od počátku zářivě bílé, ještě než je vůbec do vody ponořila? Asi zajímavý přírodní úkaz, ti její malí sourozenci produkovali zásadně pouze bílá (popř. průhledná) a nesmrdící hovínka. Jinak by se Vízner choval asi trochu jinak, když na něj ten košík se špinavýma plenama Šafránková v rámci škádlení vysypala! Jinak už taky vím, kam chodí Babica na ty svoje recepty. Tříposchoďová polívka, ta by do jeho pořadu zapadla naprosto přirozeně. Akorát pravda, on by ji na konci ještě vylepšil tím, že by ji nechal deset patnáct minut zapéct v troubě. No a když už jsem tak vtipný, koukám, že nikomu tady nepřišel ten název pohádky takový hodně podivný... Asi jsem zvrhlík jenom já, že si pod sloganem "mokrosuché štěstí" automaticky představím ono známé, suchej tam a mokrej ven... ()
Reklama