Réžia:
Zdeněk Podskalský st.Kamera:
Jiří ŠafářHudba:
Zdeněk LiškaHrajú:
Miroslav Horníček, Jana Hlaváčová, Jiří Sovák, Vlastimil Brodský, Rudolf Hrušínský, Jarmila Smejkalová, František Miška, Bohumil Bezouška, Nina Popelíková (viac)Obsahy(1)
Vo Faustovom dome, súčasnom sídle nemocnice, má pracovňu doktor František Průcha (Miroslav Horníček), ktorého jeho priatelia prezývajú aj Faust. Práve dokončuje svoju vedeckú prácu a je fyzicky i psychicky natoľko vyčerpaný, že si ani neuvedomuje záujem, ktorý o neho ženy v jeho okolí prejavujú. Jedna z nich sa objaví na jeho prednáške víťazstve vedy nad stredovekou vierou v diabla. V červených šatách vyzerá ako Mefistofeles v sukniach a Faust si ju v duchu pomenuje Mefistofela (Jana Hlaváčová). Po návrate domov ju za záhadných okolností nájde vo svojej izbe a myslí si, že trpí halucináciami. So svojimi obavami sa zverí aj psychiatrovi Vágnerovi (Rudolf Hrušínský), ktorý ho prišiel navštíviť. Vágner mu dá lieky a odporučí oddychový pobyt na vidieku. Po jeho odchode mladá žena opustí svoj úkryt a znovu sa Faustovi zjaví. Faust je rozjarený po požití liekov a bez námietok s ňou odíde na vidiek. Tam pre neho kráska usporiada súkromnú nočnú prehliadku hradu. Faust pred ňou ujde a rád by sa vrátil domov, ale nemá peniaze na cestu. Preto hľadá pomoc v kancelárii JZD, ale jeho svojrázne správanie budí obavy. Zamestnanci ho zatvoria do pivnice a predseda družstvo Pepa Hátl (Jiří Sovák) doktora Vágnera. Po jeho príjazde nájdu však pivnicu prázdnu, iba na stene je nápis Fausta vzal čert. Faust s Mefistofelou mieria do Prahy. Záhada sa čoskoro objasní – Mefistofela je dcérou kastelána hradu Františka Borovičku (Vlastimil Brodský) a sprievodkyňou Čedoku a chcela originálnym spôsobom Faustovi dokázať, že život nie je iba veda. A za to všetko nechce nič, iba ísť s ňou na radnicu a tam sa upísať... (TV JOJ)
(viac)Recenzie (126)
Velice chytrý několikavrstvý scénář, navíc slušné herecké výkony a krásné exteriéry, práce s kamerou, ale hlavně světlem a barvami. Jak Mefistku neustále nasvěcuje nějaký zdroj červeného světla, to je dokonalé. Myslím, že zde měl Podskalský, který sám věděl, že má maximálně na televizní estrády, velmi poctivý podklad ve formě scénáře (ostatně Daniel je dodnes scenáristická ikona a M. V. Kratochvíl nejspíše dodal i historické souvislosti), takže vše funguje zcela v pohodě a ten rozpor vědeckého myšlení a selského rozumu je zde pojat snad nejoriginálněji, co mohu posoudit. ()
Kam dabel nemuze, nasadi zenskou aneb nevsedne mysteriozni romanticka komedie, ktera je v nasich koncinach netradicni zanr, coz je skoda, protoze dvojice (Miroslav Hornicek a Jana Hlavacova) rozehravaji hru na honenou v dobre fungujici atmosfere a udrzuji divaka v neustale nejistote, co se vlastne deje. 70% ()
Zatímco v současné době se tvůrci milionkrát vytěženého a přežvýkaného žánru "romantická komedie" snaží vymyslet, čím ho ještě okořenit, aby získal na zajímavosti, u nás popustili uzdu své fantazii už v roce 1959 svým neotřelým a skvěle fungujícím nápadem. Ano, skutečně jde o film, který lze do žánru "romantická komedie" zařadit zcela bez zaváhání, a to aniž by to mělo jakýkoli negativní nádech. Na rozdíl od ostatních spoludiskutujících mě to však maximálně bavilo ve chvílích, kdy nevrlého Horníčka začala ona čertice uhánět a pomalu ho zaplétat do svých her, zatímco Horníček se musí neustále ujišťovat, jestli si zachovává zdravý rozum. Ve chvíli, kdy se to překlopilo do frašky, už mě to stoprocentní nadšení opustilo. ()
Já ten film mám prostě rád, myslím, že Zdeněk Podskalský tady a v Bílé paní dosáhl svých vrcholů, jinak jeho spíše kabaretní TV tvorbu moc nemiluji. Nicméně tyto dvě řekl bych hradní a mírně strašidelné příběhy vyhovují jeho stylu a režijně zvládl dobře vybrané herce výborně. Miroslav Horníček tady i v Smrti za oponou, kde hrál asi taky hlavní postavu, je sice pořád více Miroslavem Horníčkem než lékařem, stejně tak tam je to více MH než detektiv. Sovák s Brodským jsou v obou vynikající, Rudolf Hrušínský je v Bílé paní ještě lepší, ale dá se. A debutující Jana Hlaváčová je pro mne tím, co převažuje poslední hvězdičku, protože Ireny Kačírkové je tam málo a Jiřiny Bohdalové - pro mne osobně je tam příliš. Kdežto mladá dvacítka JH je k nakousnutí. Tohle je prostě čistá situační komedie s hezkými hláškami - vždycky jsi říkal, že si mne nikdo normální nevezme, společenská kritika se nekoná, ale jako romkom mi to vyhovuje. A Pernštejn je krásný hrad. Zajímavé je, že o dva roky později natočená Spadla z měsíce je daleko budovatelštější, než tohle, opět jsou tam skvělí Brodský se Sovákem, ale ač je to natočeno v šedesátých letech, tak jsou to vyprávěním léta padesátá. Čím to je? ()
Rok 1959 v barvě. Hrušínský, Sovák, Horníček, Brodský a mladinká Hlaváčová na jedné scéně. Mladá Hlaváčová motá hlavu lékaři Horníčkovi až tak, že si on myslí, že ona je jen jeho přelud, Do toho se musí vložit kastelán Brodský jako její otec, Sovák jako předseda družstva a Hrušínský, jako ten kolega doktor realista, který nakonec má bludy sám. Já to viděl už několikrát a vlastně až teď naposledy se mi to líbilo nejvíc (2019), protože Sovák, Brodský a Hrušínský excelují v těch vedlejších rolích. ()
Galéria (12)
Zaujímavosti (15)
- Scéna na nádraží (příjezd vlakem z Prahy) a následující scéna (půlroční rozhovor hlavních postav v sedě na schodech) se natáčely v jihočeských Vodňanech. (Empatic)
- V 15. minutě jde Faust (Miroslav Horníček) kolem kina, kde promítají film Smolař (1957). (sator)
- Když na Fausta (Miroslav Horníček) padá brnění, tak stojí zády k němu, ale v příštím záběru leží na zádech pod ním. Správně by měl ležet na břiše. (sator)
Reklama