Réžia:
Jay RoachScenár:
Danny StrongKamera:
Jim DenaultHudba:
Dave GrusinHrajú:
Kevin Spacey, John Hurt, Bruce Dern, Tom Wilkinson, Denis Leary, Ed Begley Jr., Bob Balaban, Laura Dern, Bruce McGill, Gary Basaraba, Jayne Atkinson, Eve Gordon (viac)Obsahy(1)
Kevin Spacey a Bob Balaban v hlavních rolích hvězdně obsazeného dokumentárního dramatu, jenž nahlíží pod povrch událostí kolem nejkontroverznějších prezidentských voleb v historii USA. Nejvyšší úřad v zemi je téměř na dosah a osud svobodného světa může viset na vlásku. Když se původní volební výsledky z Floridy ukáží jako neprůkazné, padne rozhodnutí přepočítat hlasy. Ovšem toto rozhudnutí je velmi kontroverzní, mnoho voličů pokládá přepočítání za neregulérní a odmítá jej. Nakonec musí rozhodnout Nejvyšší soud. Proces řídí charizmatický texaský republikán James Baker (Tom Wilkinson), který se pokouší získat podporu veřejnosti pro přepočet. Ale demokraté se nevzdávají a bývalý šéf Al Goreova volebního týmu Ron Klain (Kevin Spacey) hraje velmi tvrdě. Opoziční tábory se střetnou v boji o prezidentsví a jen velmi neochotně hledají cestu k přijatelnému kompromisu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (104)
Zajímavá rekonstrukce událostí let nedávno minulých. V roce 2000 jsem americké volby moc nesledoval, takže jsem se v Recount dozvěděl plno nového (no, vlastně to bylo potvrzení informací z wikipedie). Sčítání bylo tehdy napínavé, takže i film je od začátku do konce chytlavý a, i přes zdánlivě "suché" téma, nenudí. Děj je navíc podpořen skvělým civilním projevem všech herců. Snad jen ta blbka, kterou hrála Laura Dern, mi přišla až moc ujetá, ale třeba taková skutečná paní Secretary of State doopravdy byla. V závěru mi přišlo, že se scénáristovy sympatie možná trošku přiklonily na demokratickou stranu, ale jinak se mi líbilo, že si film držel striktní politickou nestrannost. Já jsem jenom rád, že ty volby nedopadly opačně. ()
Výborný rekonstrukční "dokument", který si drží velmi slušnou úroveň objektivity (obě strany se snaží vecpat svoji věc k tomu soudu, který je jim spíše nakloněn;)) - otázka je, jak je na tom s reálností, tu si opravdu netroufám posoudit. Jakožto neameričan jsem se docela ztrácel v tom, kdo byl kdo a jednotlivci v těch ne úplně hlavních rolích mi byli zcela lhostejní a vesele splývali. Ale to bude asi tím, že jsem tehdy nežil v největší světové demokracii a nevídal ty pány a dámy "s rukami nad bibliou" každý den ve zprávách i jinde. No, upřímně řečeno, nepoznal jsem ani Lauru Dern (mimochodem vynikající výkon - takovou sebetřednou blbku jsem neviděl od doby, co jsem naposled navštívil stránky Vandy Veškrnové), takže chyba asi bude někde jinde než v mojí národnosti. Každopádně tento film doporučuji jako výbornou výukovou pomůcku nejen pro hodiny dějepisu, ale především pro společenské vědy typu politologie - málokdy uvidíte tak přesnou a přitom filmařsky kvalitní ukázku toho, kde jsou meze demokracie, a také toho, jak velká je lidová tvořivost, když před sebou máte právní normu (pokud možno co nejvyšší právní síly) a za sebou motivaci typu ministerského křesla. Recount je úžasně napínavý film, i když od začátku víte, jak to celé dopadne, respektive dopadlo. No a je to i svým způsobem zábavné - ovšem nejsem si jist, jestli bych takhle (a takhle vysoko) hodnotil podobně kvalitně zpracovaný snímek o hysterické hrůze modrého ptactva z neúspěchu prezidentské Klausule v lednu 2008;) Ode mě přinejmenším 80%, devadesátku zvážím při repríze. PS: Ed Begley Jr. ve své ostrosympatické právnické roli "vládne";) ()
HBO boduje! Dravá rekonstrukce nejkontroverznějších amerických voleb, výborně obsazená, chytře napsaná a relativně nestranná, se zakuckává pouze v místech, kdy je postav v dění a vyřčených jmen tolik, že nezainteresovaný divák prostě nestíhá. I přesto si ale odnese pocit, že volební systém Spojených států je postavený na hlavu a na přelomu tisíciletí dostala jejich posvátná ústava pořádně na prdel. 4 a ½. ()
Zajímavé dokumentárně laděné procedurální drama o problémech s ,,průlisy" (ta scéna, kde se to řeší, je skvělá) ve volebních lístcích, které neumí sčítací stroj při strojovém sčítání volebních hlasů spolehlivě započítat...to si pak člověk říká, k čemu celá ta vědecko-technická revoluce vlastně je...a také se tu neamerický divák může dozvědět cosi o systému americké demokracie... :-) ()
Americké volby 2000, hlasování, které rozhodlo devět soudců Nejvyššího soudu. Fauly nalevo, fauly napravo, přesto vynikající zápas. ()
To mi zase jednou neco uniklo a o nejakym bordelu okolo voleb jsem nemel ani tuseni. Film se ale venuje vsemu hezky do podrobna, takze jsem se brzo dostal do obrazu. I kdyz je fakt, ze tym kolem Bushe je lehce upozadenej. A i kdyz to je vlastne jen sled telefonovani, porad a pravnickejch klicek, zaroven to solidne odsejpa a i kdyz vysledek vsichni vi, je to i napinavy. K tomu si prictete snad v kazdy aspon trochu dulezitejsi roli nejaky herecky eso v cele se Spaceym a vychazi z toho skvely drama, rek bych i realisticky, ale jelikoz o tom vim kulovy, tak tezko rict. Ale rozhodne to realisticky pusobi. ()
Těžko bych věřil, že může z pranice o přepočítávání hlasů ve volbách být tak zábavný film, je to tak. Nejen díky skvělým hercům a svižný režii, ale i díky takovýmu tomu coby-kdyby, vzhledem co pak přišlo všechno za Bushe... Taky jsem byl vděčný za přehlednost dění, což takhle v zákulisí politických her, americkýho právního systému a machinací zdaleka nebývá samozřejmostí (ale podmínkou je vaše zvýšená pozornost a zájem o věc). A přesná je tady Isherwooda poznámka o nakládačce Ústavě. Takže kdokoli o to ještě zakopnete a budete přemýšlet o projekci, za mě ano. Kvalitou zhruba shodně s loňským ALL THE WAY též od HBO, připomnělo mi i TRUTH (další trocha bushovský kontroverze) nebo netflixácký GET ME ROGER STONE. "Now listen people, this is a street fight for the presidency of the United States." ()
"Naneštěstí pro nás slepí netopýři volí demokraty." Patřím mezi vyhlášené milovníky spravedlivých "vítězství demokracie". Mezi jedno z mých nejoblíbenějších patří to, při kterém byl slavnostně zvolen do funkce 43. prezidenta USA zparchantělý synek 41. prezidenta USA a Bůh zase jednou nadšeně žehnal Americe. Pochybnosti o legálnosti zvolení G. W. Bushe v roce 2000 dorazily i k mým uším a protože Georgeův intrikánsky zabržděný úsudek byl později častokrát zdrojem neslušné zábavy, tak mne zajímaly podrobnosti jeho zvolení. A celkem jsem si to užil, protože se mi dostalo příběhu plného zastaralých technologií, najímání právnických expertů k podávání vypočítavých žalob, organizování "spontánních" stávek a politicky korektního boje vedeného železy ukrytými v boxerských rukavicích. Tato filmová rekonstrukce mi poskytla nejen nějaké ty zákulisní informace, ale jednoznačně mne utvrdila v přesvědčení, že debilní národ si zaslouží debilního prezidenta. ()
„Jesus. The last great democracy…“ Pokud chcete vidět, jak artritida důchodců z Palm Beach ovlivnila neratifikování Kjótského protokolu, zneviditelnila zbraně hromadného ničení v Iráku a umožnila Usámovi a jeho partě dostat se do balíčků karet, máte pod důvtipným Roachovým vedením báječnou možnost. Málokdy se vám totiž stane, že je film zábavný a zároveň u něj chcete zvracet, jenže když se má moc předat bez tanků v ulicích, je ohýbání křehké demokracie prostřednictvím špinavých her s křišťálovými úmysly de facto nezbytností. Jediná kaňka na Recount je, že z něj až příliš stříká politické přesvědčení autorů, ale zase si říkám, mohlo být hůř.. Jen nechápu, proč to ti dva nevyřešili po staru? Když šlo o Floridu, guvernér i viceprezident si měli v mokřinách Everglades osedlat aligátory a utkat se v souboji na dlouhá dřevěná kopí bez možnosti podat na vítěze žalobu. To by byla sledovanost a těch ušetřených peněz daňových poplatníků.. No nic, dvě věci jsou jisté. Každý demokratický národ má takové politiky, jaké si zaslouží a Kim Jong-un takové problémy zcela určitě neřeší.. ()
Takmer čisto dokumentárne vyzerajúci film natočený s veľkou dávkou profesionality, prehľadne napísaný scenár aj pre zahraničných divákov, ktorí o situácii z roku 2000 vedeli len strohé fakty, pochádzajúce z párminútových vstupov televíznych správ. Povedzme si úprimne, keby okolo spomínaných volieb prezidenta bolo všetko v poriadku, asi by sa o tom netočili dokumenty a teraz aj seriózne hrané filmy. Čisté herecké prejavy umocňujú pravdivostnú atmosféru, kde napätie rastie každým neprepočítaným hlasom. A i keď výsledok volieb je každému známy (najmä afgánskym separatistom), tak si film svojou zaujímavosťou a kvalitou udrží diváka až do konca. A to by som ešte rád vedel, či mali vtedajší voliči a protestujúci proti prepočítaniu o prebiehajúcej situácii rovnako podrobný prehľad ako diváci tohto filmu. Pretože ak áno, to si mohli rovno kandidáti na prezidenta sadnúť do oválnej pracovne, roztočiť fľašou a milióny dolárov za prezidentské kampane by sa ušetrili. 80%. ()
Když jsem tady tak pročítala komentáře na Recount, říkala jsem si: "Co to sakra Demokrati natočili za politickou agitku?" Po zhlédnutí ale musím tvrdit, že HBO bylo možná ovlivněné jakýmsi stranickým podtextem, přesto se drželo faktů mnohem víc, než bych od filmu kdy čekala. Věřím, že většina diváků, která se na to podívá kvůli Kevinu Spaceymu, o amerických volbách z roku 2000 nebude mít široké podvědomí, za sebe ale můžu říct, že jsem o nich něco málo přečetla, třeba David Boies (ten muž s padající zmrzlinou) o nich napsal poměrně hezkou knihu. Na Recount jsem se tedy nedívala proto, že bych se chtěla dozvědět něco nového. Spíš pro mě symbolizoval snímek, jehož děj znám podrobně, ale mě zajímá, jak se ho filmový štáb ujme . A - jak už bylo řečeno několikrát a jak lze odhadnout z hodnocení - ujal se ho výborně. I člověku, který o volbách nic neví, snad vše hezky zapadne do sebe a daná osoba by si měla být schopna odvodit, jak malý je v USA rozdíl mezi tím být prezidentem a bývalým kandidátem na prezidenta. Půl milionu hlasů v zemi neznamená nic, pokud člověk dokáže získat pár stovek na správném místě. A jestli je vůbec získal, je otázka. Recount vám na ni nedá odpověď, nikdo ji nezná. Pomůže vám ale nahlédnout pod slupku politických událostí, kde jeden špatně definovaný zákon (jak poznáte, co ještě je, a co už není úmysl občana?) a zaujatí lidé na správných místech mohou rozhodnout o všem. V pohledu člověka žíjícího na konci roku 2008 se navíc volby roku 2000 odrážejí krásně v tom, jak dnes lidé oba kandidáty vnímají. George W. Bush je ten, který začal nepopulární válku, došlo za něj k ekonomické krizi, propadl se v popularitě na samé dno. Al Gore získal Nobelovu cenu míru, jeho dokument vyhrál Oscara a v popularitě si s ním dle průzkumů z konce minulého roku nezadal Barack Obama ani Hillary Clinton. Gore přesto na prezidenta nikdy znovu nekandidoval. Přesunul se jinam. A já asi nikdy nezapomenu na to, jak na začátku své přednášky před třemi lety vystoupil na podium a představil se: "Jmenuji se Al Gore a byl jsem budoucí prezident USA," načež se publikum začalo smát a Gore s úšklebkem reagoval: "Nepřijde mi to moc vtipné." Ne, vtipné to skutečně není. Ale jsem ráda, že se Al dokázal přesunout dál a že to byl on, kdo v reálu i na konci filmu prohlásil, že "nemá smysl pokračovat ve válce, pokud nemohu vyhrát. A já nemůžu. I kdybych vyhrál, stále nemůžu vyhrát." ()
Nosný film o důležitém tématu s výbornými herci, ale je na něm hrozně znát, že je to pouze tv film (dnes se tomu říká Netflix originals :D) a v půlce filmu už jsme se hrozně nudili, jelikož tempo povážlivě kleslo. Sorkin by z toho udělal mnohem zajímavější kousek, ale stejně jsem rád, že jsem se přes HBO a Spaceyho dozvěděl něco víc o tomto tématu. ()
Najsmutnejšie na tomto filme je, že od začiatku viete, ako to dopadne... ()
Nesmírně strhující "kecací" film, který jsem si užil od první do poslední minuty. Že se autoři tu a tam přiklonili na stranu Ala Gora mi nevadilo ani v nejmenším, protože děj i přesto dokázali po většinu stopáže udržet v neutrální pozici mezi republikánským a demokratickým táborem a divákovi umožnili perfektní náhled pod pokličku oněch slavných voleb. Ano, ano, tomu říkám panečku demokracie. Zlatý náš zastaralý volební systém, napadá mě, když vidím, jak promakané lístky a jak skvělá počítadla hlasů používají v pokrokovém zámoří. Člověk jde volit, má na to jen pět minut, a když odchází od urny, ještě aby se modlil za to, že jeho hlas bude započítán tomu, komu započítán být má (pokud vůbec započítán bude). Docela děsivé. Co se filmu týče, napsán je opravdu velice vtahujícím způsobem a řekl bych, že bude srozumitelný i lidem, kteří o floridském přepočítávání nic nevědí. Zahrán je zrovna tak (Kevinem Spaceym, Tomem Wilkinson a Laurou Dern obzvlášť). Pravda je, že v poslední zhruba čtvrtině začnou neustálé soudní žaloby létající z obou stran trochu otravovat, ale říkám si, že ono to otravné doopravdy bylo, tak co bych rýpal. Čtyři a půl hvězdy. Po You Don´t Know Jack další velký bod pro HBO. ()
Tak tenhle film mě dostal. V roce 2000 mi bylo 13 let, když se konaly volby na prezidenta USA mezi Georgem Bushem a Alem Gorem, a díky svému věku jsem se tehdy o tyto volby nezajímal. A do zhlédnutí tohoto filmu jsem nevěděl, jak byla ta volba těsná a jak vlastně probíhala. Toto hrané dokumentární drama z filmové produkce HBO mne jenom přesvědčilo a utvrdilo v mém názoru na Spojené státy americké. Takhle debilní volební systém můžou mít opravdu jenom v USA. Zde je krásně odkryto pozadí volby prezidenta, kdy pravděpodobně zvítězil demokrat Al Gore, ale republikáni mají prostě své kontakty všude a díky jejim praktikám, díky zblbnutí lidí a možná i korupci jim pomohli ke jmenování George Bushe prezidentem různí státní činovníci. Al Gore měl být novým prezidentem USA a Spojené státy by možná směřovaly jinak, než jak je nasměroval George Bush. Upřímně tenhle film nevrhá na Bushe příliš dobré světlo a nepřekvapilo by mne, kdyby po zhlédnutí tohoto filmu se stal Bush v očích mnoha lidí člověkem, který nedostal od voličů mandát k zastávání tak vysoké funkce, ale díky prohnilému systému státních institucí na tu funkci dosáhl. Bush a republikáni museli vědět, že jednou někdo takový film natočí, že jednou lidé zjistí, jak to tehdy bylo. Ale to už teď Bushovi i republikánům může být jedno. Bush má za sebou 8 let v Bílém domě a jak k tomu přišel, to už teď nic nezmění. Každopádně tenhle film má velmi vysokou výpovědní a dokumentární hodnotu a je od začátku do konce zajímavý a napínavý. Ač divák dopředu ví, kdo se stal prezidentem, film dokáže diváka udržet v napětí po celou dobu filmu a mnohdy jsem jen kroutil hlavou nad tím, co vše jsou lidé ochotni udělat pro slávu a moc. Z tohoto filmu tak vychází jako hrdina Al Gore a vedoucí Goreova volebního týmu Ron Klain. Toho excelentně ztvárnil Kevin Spacey, který podává další ze svých bezchybných a kvalitních hereckých výkonů. Tenhle film mne prostě dostal, a proto dávám maximální hodnocení. ()
Všetci vieme ako to všetko nakoniec bohuzial dopadlo... ()
Politický "bordeľ" vôkol volieb do čela USA... zákulisie tých najzvrátenejších volieb aké som mal možnosť vďaka HBO vidieť. Zišla sa tuna herecká elita a mnoho známych tvári TV... Slušne podané nové sčítanie hlasov 8/10 ()
Spousta prvotřídních herců a srozumitelný scénář ukazuje, jak obrovský bordel vládne v amerických volbách. A i když už bohužel konec všichni znají, film si až do konce udržuje slušnou hladinu napětí. ()
Pomerne dlho som sa rozhodoval medzi troma a štyrmi hviezdičkami. Mám rád filmy a seriály z tohto prostredia (Západné krídlo, Prezidentské voľby a pod.). Ukazujú na akých tenkých nitkách často visia osudy ľudí a vlastne aj krajiny, aké prostriedky sa používajú na dosahovanie cieľov a akú úlohu v tom zohráva zmanipulovaný dav. Film je obsadený výbornými hercami, a to dokonca aj v epizódnych úlohách a ako celok pôsobí veľmi vierohodne. Jeho najväčší prínos spočíva v poukázaní limitov demokracie a škodlivosti improvizácie. ()
Tak tady se někdo pěkně přepočítal. A i když nejsem fanouškem ani jednoho ze zdejší skvadry prezidentských kandidátů, tak si musím položit otázku-Co je to ta americká demokracie a svoboda všude propagovaná zdejšími mainstreamovými médii. Člověk se zde nedozví, kde se stala chyba, jestli to byla účelovka anebo jestli sčítací komisaři měli na základce problém s matematikou. Důležité je, že po kuřácké aféře Billa Clintona nastoupil do prezidentského úřadu šimpanz propuštěný z klece a prosazující mírové zájmy taktikou válečného turné ve jménu míru a demokracie, kde v honu na čarodějnice a údajné teroristy zabil nemálo civilního obyvatelstva a kam přišli jeho úderné jednotky zfanatizovaných vojáků, kteří se vzhlíželi v hollywoodských symbolech válečných hrdinů po vzoru Johna Ramba zůstala jen tzv. spálená země a oči pro pláč místních nevinných obyvatel. Dalším fenoménem tohoto amerického Pandrholy bylo šmírování vlastních lidí ve jménu vyššího dobra, které se posléze přelilo do celého světa a to zejména díky nadnárodním gigantům včele s panem Zuckerbergem, Gatesem, Jobsem a dalšími mírumilovnými pány z oblasti internetového šmírování. Zajímavým fenoménem je zajisté také, proč američtí občané volí jen prezidenty ze dvou stran, když mají na výběr větší množství kandidátů z velkého spektra politických nabídek. Asi se ta jejich blbost dědí z generace na generaci a proto jsme vždy svědky souboje mezi Republikány a Demokraty a to již od roku 1849, kdy vyhrál prezident Zachary Taylor, který kandidoval za stranu Whigů. Bushovým protikandidátem za Demokratickou stranu se stal Al Gore, který je mi sympatický zejména kvůli jeho příjmení, protože poslouchám kapelu Depeche Mode, ve které je hlavním skladatelem Martin Lee Gore , který je možná nějaký ten vzdálený příbuzný tohoto politického floutka. Na tomto snímku je smutné to, že je natočen podle skutečných událostí a že se v něm dozvídáme o nekalých praktikách zákulisního boje v obou táborech, který je pečlivě zdokumentován všudepřítomnými mědii a ve kterém hraje nemalou roli rozhodnutí Nejvyššího soudu USA, který tímto výrokem vyslal do světa zprávu, že prý v největší kolébce moderního světa vlastně nezáleží na každém volebním hlasu. A kdyby nedej Bože na naši krásnou modrou planetu přistáli nějací ti zelení emzáci se třema očima a s pěti bradavkama, tak by se asi po zhlédnutí tohoto filmu s dokumentárním stylem obrátili k jinému mírumilovnému vládci tohoto světa. Co se týče hereckých výkonů, tak nemám,co dodat, jelikož Kevin Spacey byl dokonalý jako vždy. A možná ještě lepší byla Laura Dern, která perfektně zahrála jednu z hlavních protagonistek tohoto problému Katherine Harris, která svou naivitou a možná i debilitou dokonale ztvárnila tuto postavu s grácií a noblesou. A proto také radím budoucím američanům, kteří se budou účastnit nějakých těch voleb. Volte jinou stranu, než tyto dvě zprofanované a možná budete mile překvapeni, že problémy bezdomovectví, zdravotního pojištění, všudepřítomného střílení retardovaných jedinců a dalších neřešitelných problémů současné politické administavity se možná stanou dávnou minulostí. Za otevření očí a neférovosti volebního klání dávám zasloužených 80%. () (menej) (viac)
Reklama