Réžia:
Martin ScorseseScenár:
Laeta KalogridisKamera:
Robert RichardsonHrajú:
Leonardo DiCaprio, Mark Ruffalo, Ben Kingsley, Max von Sydow, Michelle Williams, Emily Mortimer, Patricia Clarkson, Jackie Earle Haley, Ted Levine (viac)VOD (2)
Obsahy(3)
Je rok 1954 a USA, ktoré sa stále celkom nespamätali z 2. svetovej vojny, sú ovládané paranojou a protikomunistickou hystériou. Detektív Teddy Daniels (Di Caprio) a jeho kolega Chuck (Mark Ruffalo) prichádzajú na ostrov pátrať po šialenej vrahyni, ktorá zmizla zo svojej cely v psychiatrickej liečebni. Daniels je vojnový veterán, ktorý stále spomína na prežitú traumu a na dôvažok sa musí vyrovnať i so smrťou manželky. Ako skúsený detektív však rýchlo vycíti, že na ostrove nie je niečo v poriadku... (STV)
(viac)Recenzie (2 604)
Na můj vkus až moc velké psycho. Střihači měli dát facku a vyhodit ho za to, že zmršil takový počin. ()
DiCaprio neni muj oblíbený herec a tak sem k tomuto filmu přistupoval vlažně, jen na doporučení kolegy. Naštěstí má dobrý čuch na filmy a já se zaujetím sledoval, cože se to vlastně odehrává na tom podivném ostrově a byl sem si celý film jistý, že vím kam to směřuje a jaký konec to asi má, vždyť mě o tom celou dobu film přesvědčoval, ale konec nám přichystal zajímavé překvapení... které podle reakcí čekal asi málokdo. :) 90% ()
Je lepší žít jako zrůda, nebo zemřít jako slušný člověk - Teddy (Andrew) ()
V době vyčpělých remaků a adaptací se filmy jako Prokletý ostrov neztratí, aspoň v mém srdci ne. ()
Další film proč pokládám Leonarda DiCapria za největší jedničku. A také další film u kterého nemá cenů číst komentáře, ale je poviností se na něj podívat. Jen dodám úžasný konec a poctivých 100% ()
Mám tyhle filmy rád. Sice člověku polovina pointy dojde v prvních pěti minutách a druhá někdy v půlce filmu, ale přesto je to konečné prozření hodně pěkně podané. Možná, že nezvyklá otevřenost ve vyprávění je právě to, co v tomhle filmu tak dobře funguje. Má to to pěkné z žánrových atmosférovek i Světa podle Prota. Ostrov sám "hraje" na jedničku a ostatním hercům taky nelze příliš vytknout. ()
Shutter Island je příkladem krásné a čisté, dobře koukatelné filmařiny. Hudba vskutku skvěle napomohla vyzdvihnout tíživou atmosféru a divák si mohl skvěle vychutnat každičký moment. Herci krásně sedli do svých postav (zvláště DiCaprio předvedl skvělý výkon – pro něj velmi povedený rok). Jediné, co se dá Scorsesemu vytknout je, že děj byl docela dost předvídatelný. Ač jsem tušil, jak celé dějství dopadne, vůbec mi to nevadilo. Atmosféra na mě dopadla takovým způsobem, že jsem jen seděl s otevřenou pusou a nechal se unášet filmem dál a dál. Dlouho mi žádný film nepřiměl se takto cítit. Skvělý film, který si zaslouží další projekci, do které se rád v budoucnu ještě donutím. |90%| ()
Byl nebo nebyl? Těžko říct. Některým to bude jasné už během filmu, některým ani po jeho konci ne. Prokletý ostrov totiž nevyniká jen skvělými hereckými výkony hlavních představitelů, ponurou depresivní atmosférou a skvěle padnoucí děsivou hudbou, ale především všudypřítomným pocitem, že zde opravdu není něco v pořádku. Že to možná všechno přece jen není náhoda. Možná monstra opravdu existují. Nebo se jedná jenom opravdu dobré lidi? Odpověď si musí každý najít sám. Nicméně i přes výše vyjmenované klady za mě osobně není film na plnou palbu. Na to je až při zvoleném tempu a pár scénám až moc dlouhý. Příště možná v určitých momentech víc přitlačit na pilu. ()
Opravdu komplikovaný psychothriller. Pochopit jak, co a proč mi celkem dalo zabrat. Herecky skvělé, jen ta dlouhá stopáž nemusela být. ()
Keď film označený ako Drama / Thriller / Mysteriózní nie je ani drámou, ani thrillerom a ani mysterióznym, tak ide o dve hodiny zabitého života. Pripúšťam, že z každého tam bolo trošku, ale takýmto štýlom to na mňa nezapôsobí. Chýbalo tomu napätie, väčšie cítim pri predpovedí počasia. ()
4,5*. Scorsese s diváky hraje fikanou hru, která na jednu stranu nabízí snadné řešení v podobě hned několika náznaků v průběhu příběhu, přesto však za tím rejža zkusí na konci udělat tlustou čáru a zaútočit na diváka s podpásovou otázkou "co kdyby". A právě řešení této mystifikace shrnuté do jedné trefné věty dělá film tím, čím je. Stylový úvod, znepokojivá hudba, psychedelické vsuvky a ponuré prostředí tvoří společně s mnohovrstevným scénářem dílo, které právě kvůli komplikovanosti buď rychle odsoudíte, anebo na něj budete zapomínat hodně pomalu. A navíc další skvělý výkon Leonarda. ()
Americký thriller odehrávající se v roce 1954 a věnuje se vyšetřováním útěku jedné z pacientek vězeňské psychiatrické léčebny zvané Ashecliffe na odlehlém ostrově v Bostonském zálivu. Detektiv Ted Daniels se svým spolupracovníkem Chuckem (M. Ruffalo) postupně zjišťují, že na tajemném ostrově se dějí podivné a nadmíru podezřelé věci. U hlavní postavy v podání výtečného L. DiCapria se najednou začínají projevovat psychická traumata založená na zážitcích z války a smrti jeho ženy. Scorseseho snímek je hustě prostoupen snovými představami či emočně silnými pohledy do minulosti nemocného detektiva a také všudepřítomnou děsivou atmosférou izolovaného ostrova s uvězněnými šílenými vrahy. V roli elegantního ředitele celého psychiatrického zařízení se objevil elegantní B. Kingsley. Prokletý ostrov patří k filmům, v němž na diváka v závěru čeká ohromující pointa a postavení příběhu do zcela jiné roviny a myslím, že toto závěrečné vyvrcholení bylo v tomto případě zvládnuto mistrovsky. Po rozpačitém, ale stále dramatickém a zajímavém začátku se na tento Scorseseho thriller dívám s velkým respektem a potvrzuji jeho vysoké postavení ve zdejším žebříčku. ()
Scorseseho jsem měl kdysi rád, však cesta kterou se vydal s arogantním Capriem ho táhne do pekla. Mainstreamový vkus se mi vzdaluje, jak poutače na BigMacy, od kterých utíkám co mi síly stačí. Ještě poznámka, v takovém rozpočtu se musí scény na lodi a autem... točit prostičkými triky s ubíhajícím pozadím? Neskutečně to průměr ještě sráží. ()
Vlastně úplně jednoduchý příběh. Ale natočený a zahraný tak, že do poslední chvíle nevíte, jak to všechno vlastně je. K tomu skvělá hudba i kamera, které budují správně hustou atmosféru. Moc dobré... ()
Mám Scorseseho filmy moc rád, baví mě jak uvádí svůj filmový svět, jak důkladně ho vykresluje a taky, jak nikam nespěchá. Jenže tady je ten příběh několikrát až tolik zamotaný, že ho ani geniální režisér nespasí. Zdánlivě jednoduché vyšetřování dvou detektivů, kde se právě Leo už od začátku tváří, jak kdyby si předtím střihl maratón. Takže není úplně nejtěžší odhadnout, že všechno nebude tak černobílé jak se zdá. Osobně velmi cením příběhové twisty, jen se tvůrci nesmí snažit dělat z diváka vola, tedy že Vám ho uvaří úplně před očima. Přes celý příběh musí vést cestička drobečků, která Vás pak zavede přímo do perníkové chaloupky, kam míří i celý příběh, jen vy díky drobečkům máte možnost si tam dojít o něco dříve, nebo to musí být nakonec takové, že se jen ohlednéte a na cestičce je samy vidíte. Snímek má vynikající prostředí, celkem napínavý příběh, jen jak dojde k twistu je všechno tak nějak zbytečný. A vy rázem musíte všechno přeskládat v zcela jiný příběh. Ano v závěru jsem nakonec zůstal s ústy dokořán, ale jen přes sílu posledních okamžiků. Nebýt pod tím podepsaný právě Martin Scorsese byl bych výrazně spokojenější. 75% ()
Ani solidní pointa nemůže zachránit jinak průměrný film, což zvláště vynikne při opakovaném shlédnutí. ()
Velice zvláštní a podivný film, který však začíná jako napínavá detektivka a změní se v hroznou noční můru. V roce 1954 se americký maršál a vdovec Edward "Teddy" Daniels a jeho parťák Chuck Aule vypraví trajektem na Prokletý ostrov, kde je nemocnice Ashecliffe pro duševně nemocné zločince, aby zde vyšetřili zmizení pacientky Rachel Solando, která utopila svoje tři děti. I přes neustálý dohled se jí povedlo utéct z nemocnice a z pustého ostrova. V Rachelině pokoji objeví Teddy a Chuck kód, který Teddy prolomí. Číslo 67 má odkazovat na 67. pacienta, i když jich je podle záznamů na ostrově 66. Teddy chce také pomstít smrt své ženy Dolores, která se udusila kouřem v domě poté, co jej zapálil Andrew Laeddis, který má být také vězněn na ostrově. Teddy také vzpomíná na to, jak za druhé světové války pomohl osvobodit koncentrační tábor Dachau. Ostrov zasáhne hurikán. Po něm Teddy a Chuck vyšetřují oddělení C, kde podle Teddyho probíhají vládní experimenty s psychotropními látkami na pacientech. Teddy se na oddělení C setkává s podivným týpkem, který mu řekne, že vše je to jen propracovaná hra navržena pro něj a že Chuckovi se nedá věřit. Teddy a Chuck se pak vydávají k majáku, ale Chuck to vzdává a Teddy se k němu vydává sám. Dostane se do jeskyně v útesu, pod kterým viděl mrtvého Chucka. V jeskyni je žena, která o sobě tvrdí, že je skutečná Rachel Solando, která byla psychiatričkou v Ashecliffe, ale po objevení nelegálních experimentů byla sama uvězněna jako pacientka. Poradí mu, aby si dával pozor na jídlo, pití a cigarety, které jsou obohaceny o psychofarmaka. Říká mu, že Cawley a Dr. Naehring využijí Teddyho válečného traumatu k předstírání psychotického zhroucení, což jim umožní jej skutečně zlomit. Teddy je tedy vyzbrojen novými informacemi a vydává se do nemocnice, kde jej přivítá Cawley a ten řekne Teddymu, že žádného parťáka jménem Chuck nemá a na ostrov dorazil sám. Teddy je přesvědčen, že Chuck byl převezen k majáku, a tak se tam sám vypraví. Potká Naehringa, kterého však přemůže a přeplave průliv k majáku, přemůže strážného a vloupe se dovnitř. A zde čeká na Teddyho Cawley, připraven odhalit mu celou pravdu a tím celý film totálně zamotat a zkomplikovat. Nakonec jsem si nebyl jistý, zda byl Teddy skutečně vyšetřovatelem, na kterém dělali pokusy s psychoaktivními látkami, nebo zda byl opravdu chovancem nemocnice Ashercliff, který měl na svědomí svou šílenou manželku a nepřímo také jejich tři děti. Film je to tedy celkem náročný, člověk se musí soustředit a úplně se do toho zažrat, aby mu neutekla nit. Ale ta ponurá atmosféra, zvláštní postavy lékařů a chovanců a také poznatky z psychiatrie tomuto filmu dávají kvality, které snad každý ocení. ()
Shutter Island nabízí skvostnou, strhující, mrazivou gotickou filmařinu, u které nastává problém v uspěchaném závěrečném dějství filmu, kde dosud stabilní vyprávění ustupuje ukvapenému zvratu, který je v rámci možností uvěřitelný. ()
Další skvělý film pana Scorseseho. Svým koncem připomene Šestý smysl ale mnohem víc se podobá Parkerovu Angel Heart. DiCaprio je herec s velkým H a celou dobu táhne příběh na svých bedrech, který až bude u konce, tak do sebe všechno hezky zapadne. A ta poslední věta.... Zase mám důvod polemizovat nad závěrem. ()
Po recenzi v Respektu jsem na to šel s despektem. Ale co přišlo, jsem dlouho nezažil, opravdu neskutečně silný thriller plný zvratů a navíc nepamatuju, kdy by mi poslední věta celého filmu ležela tak hluboko a těžce v žaludku. Kombinace Martina s Leem mi vyloženě sedí. Pánové, plný počet. ()
Reklama