Réžia:
Maria ProcházkováScenár:
Maria ProcházkováKamera:
Martin ŠtěpánekHudba:
Jan P. MuchowHrajú:
Dorotka Dědková, Jitka Čvančarová, Pavel Řezníček, Marek Taclík, Jana Krausová, Martin Hofmann, Vlastimil Třešňák, Eva Leimbergerová, Marie Boková (viac)Obsahy(1)
Rodinný film, dětský horor, dospělá romance a pohádka o Červené Karkulce. I když žánry na první pohled velmi odlišné, přesto se výborně doplňují ve vizuálně originálním filmu Marii Procházkové Kdopak by se vlka bál. Režisérka Žraloka v hlavě se v něm vrátila k poetice úspěšného absolventského filmu Příušnice. Hlavní hrdinka příběhu se jmenuje Terezka. Zbožňuje pohádku O Červené Karkulce, má starostlivé rodiče, ve školce nejlepšího kamaráda Šimona a takhle by mohla žít šťastně až do smrti, kdybychom se nepohybovali v realitě. Najednou Terezka začíná ztrácet půdu pod nohama, maminka a postupně všichni dospělí v jejím okolí se začínají chovat divně a jediný, kdo jí dokáže poradit, je kamarád Šimon. Ten má ve věci jasno. Maminku Terezce vyměnili mimozemšťané. Stačí jedno píchnutí vidličkou, rána, která se okamžitě zacelí, a důkaz bude na světě. Terezku tak čeká veliké dobrodružství. Ve snaze zachránit pravou maminku bude čelit mnohým nebezpečím a možná i hladovému vlkovi.
Odrostlejší diváci budou asi příběh interpretovat jinak. Těm se odhalí klasický milostný trojúhelník ženy mezi dvěma muži, z nichž jeden představuje jistotu a bezpečí domova a ten druhý kouzlo dálek a nenaplněné ambice. Uprostřed toho trojúhelníku pak stojí zmatené malé dítě, které má spoustu otázek, na něž ale nedostává žádné odpovědi. „Příběh pětileté Terezky je úzce provázán s její oblíbenou pohádkou O Červené Karkulce, což je vlastně horor. Zajímavá je právě dětská fascinace strachem, opětovné vyžadování a opakování strašidelné pohádky, přestože se holčičce promítá do snů. Každý večer si Terezka přeje pohádku na dobrou noc, pokaždé tu samou. Pohádka by měla být „červenou“ nitkou proplétající se celým příběhem a tvořit k němu jistou paralelu, protože stejně jako on začíná romanticky, pokračuje dramaticky a přes horor vede až k happy endu,“ říká režisérka Maria Procházková. Ta ve vizuálním zpracováním filmu nezapřela svůj „výtvarný původ“, když do hraného snímku zapracovala kresby a animace, které už tak zajímavému příběhu dodávají i atraktivní tvář.
A pro koho je film určen? „Je to film pro dospělé, který mohou vidět s dětmi. Ve filmu se řeší závažnější rodinná témata, je ale vyprávěn pohledem šestileté holčičky. Díky tomu je srozumitelný a zábavný pro všechny. Není to film směřovaný jen k dětskému divákovi, ideální je společná návštěva kina rodičů s dětmi,“ vysvětluje producent Vratislav Šlajer. [44. MFFKV 2009] (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (269)
Je zvláštní, jak moc si dospělí, i přestože tento omyl je všeobecně známý, myslí nebo asi lépe řečeno chtějí myslet, že: jejich děti jsou slepé, hluché, přihlouplé a bez dedukce. Přál bych si mít dětsky čistou mysl, logiku a schopnost vidět tak daleko. Toužím po tom umět namalovat beránka tak akorát. Čas, věk a zkušenosti mi to všechno ukradli a já je za to nenávidím. To, že se dětská mysl pohybuje po jiných cestách, cestách bez dláždění, omezení rychlosti, přikázaného směru jízdy a slepých odboček dospělé nějak přesvědčilo o tom, že se nikdy nedostanou do cíle. ,,To víš, že jo.. maminku někdo vyměnil. Zase plácáš, jdi spát..'' Dospělí až moc málo přemýšlí nad tím co děti říkají a dělají. Je to obrovská chyba. Pro mě jeden z nejhezčích českých filmů. ()
Dokonalý mix naivního dětského vyprávění a syrového rodinného dramatu a zároveň jeden z nejzajímavějších českých počinů posledních let. Po dlouhé době mi v českém filmu nevadili dětští herci, kteří jsou zde rovnocennými hereckými partnery, kteří trapně nepřehrávají a nepitvoří se. A nebýt lehce utahaného konce, mohlo tu být o hvězdu navíc. ()
70% Obrovské překvapení, které hodně získává především z dětského pohledu na svět. Přestože je v některých scénách zvláště uprostřed poměrně rozvláčný, některé scény opravdu překvapily (přiznám se, že pád skleničky mě vyděsil jako už dlouho nic, přičemž horory mě obvykle dost nudí, protože pro mně nejsou příliš děsivé). Velmi příjemný film a pokud mohu posoudit, nejlepší dětský film za hóódně dlouhou dobu. ()
Zatímco se Maria Procházková zcela nepozorovaně stala nejoriginálnější současnou českou režisérkou, nenašel se dodnes nikdo, kdo by udržel na DVD trhu její celovečerní debut Žralok k hlavě, což je ostudné. Ani po dvou letech vynikajícího Kdopak by se vlka bál. Mezitím se už Vlk stává součástí programu projekcí v dálkových autobusech a nikdo se nad tím nepozastavuje. Tohle je celé prostě špatně. Stejně jako fakt, že neobyčejně skvěle hrající předškoláci Dorotka Dědková a Matouš Kratina nejsou obsazováni častěji (jedna TV pohádka je fakt málo). A samozřejmě, nevěřila jsem svým očím, ale Jitka Čvančarová a Pavel Řezníček jsou dobří herci. Tady jednoduše nelze jen oceňovat a hodnotit skvěle, tady je třeba otevřít oči a mít radost z toho, že český film ještě žije a není ztracen. ()
POZOR KARKULKO, BUDE TAM VLK….. Dětské vidění světa je plné fantasie a život s nimi přináší hodně povídání a debat nad jejich názory. Třeba jestli je či není máma mimozemšťan. Úsměvné pro ty, kdo to prožili. Dětská upřímnost a nevinnost nemůže porozumět komplikovanosti dospěláckých vztahů. Nepříjemné pro ty, kdo to zažili. Sleduji ,,chození kolem horké kaše“ a přitom je každýmu jasný, kam příběh směřuje. Fakt to jde pomalu. Proč mají všichni potřebu točit filmy na současná témata? Proč naši filmaři nemůžou popustit uzdu své představivosti? Draci, upíři, cokoliv! Klidně parodii. Mě už ty filmy na současné téma neberou. A nezajímají snad ani Spáčilovou. Tady měli alespoň snahu příběh oživit dětskou fantasií. A tak je to natočeno asi jen proto, abych zjistil, že maminka není mimozemšťan, ale kráva. Nebýt dětí, nemá film co nabídnout. Příběh by se mohl vejít mezi Bakalářské historky, za 20 minut mohlo být hotovo a nemuseli jsme se navzájem trápit. A jestli si myslíte, že se budou bavit děti, tak ty moje ne! PŘÍBĚH *** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * P.S: Pozor na vlky, jsou nebezpeční. Vždy a všude. ()
Galéria (13)
Fotka © Bontonfilm
![Kdopak by se vlka bál - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/094/94274_4bf7ac.jpg)
Zaujímavosti (14)
- Pro ČR bylo vyrobeno 23 kopií, pro Slovensko cca pět. Výrazně posílena byla distribuce pro nevidomé. (hippyman)
- Představitelé dětských rolí Terezky (Dorotka Dědková) a Šimona (Matouš Kratina) se v tom samém roce potkaly jako sourozenci ve filmu Pohádkové počasí (2008). (hermiona)
- Závěrečné scény filmu se shodou okolností točily opravdu jako poslední. (hippyman)
Reklama