VOD (1)
Obsahy(2)
Od samého zrodu filmů byl New York jedním z vysněných filmových měst. Byl zvěčněn na filmovém plátně stovkami různých způsobů. Teď tu ale je zcela nový, odlišný a zcela nepopiratelně romantický pohled na toto město – pohled očima lásky, ve všech jejích podobách, od první lásky přes lásku krátkodobou a komplikovanou až po lásku minulou, odpíranou, vytouženou a lásku, která trvá navěky. Lásku k New Yorku tímto filmem vyjadřuje skupina těch nejkreativnějších současných režisérů i herců, jejichž příběhy se odehrávají v celkem pěti různých newyorských čtvrtích. Jde o volné pokračování série Města lásky, jejíž první díl, Paříži, miluji Tě, slavil před časem velké úspěchy. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (348)
New York okouzlil jinak než Paříž, ale zabavil stejně, ne-li lépe. Neměl prakticky žádné tajuplné chvíle, ale to je jen dobře, protože pěkně čistě dramatem a vtipem načichlé povídky mě zaujmou mnohem víc. Podotkl bych možná méně výraznou, ale skvěle doprovázející hudbu. Každý příběh měl něco jiného do sebe a dobře se doplňovaly, vynechal bych snad jen slabsi Gaere + Acosta (d. Portman). Rozhodně spokojenost. ()
Starší európsky braček z Paríža sa v jednotlivých príbehoch síce pohyboval po väčšej kvalitatívnej sínusoide a striedal vyslovene geniálne príbehy s 15 minútovkami, ktoré šli zase úplne mimo mňa. Každopádne, šlo o podstatne pestrejšiu a nápaditejšiu zmesku, z ktorej si aj po dvoch rokoch stále jasne vybavím svojich favoritov (Tykwer, Payne, Chomet). Kdežto New York som videl včera a možno aj kvôli zvolenej forme prelínania sa jednotlivých príbehov mi jednotlivé "kraťasy" prišli tématicky až príliš zliate, príliš podobné a až na pár vyčnievajúcich výjnimiek (Kapur, Marston, Ratner) akési jednotvárnejšie a chladnejšie. ()
Tahle mozaika příběhů a mikropříběhů nějakým zázrakem držela pohromadě, ale že by to byl nějaký divácký zážitek, to teda ne. Velmi záhy to začne zavánět nudou, a i když to nepřekročí onu kritickou zívací hranici, přesto je to film, na který se prostě nevzpomíná. ()
New York je rozhodně povedenější než Paříž. Jednotlivé sekvence jsou pulsující téměř stejně jako procházka po ulicích tohoto skvostu. Nejvíce mě zaujala pasáž se spisovatelem Ethanem Hawkem a cesta staříků na Coney Island. ()
Povídkové filmy na mě zabírají a nejinak tomu bylo u New Yorku, miluji Tě! Je totiž fascinující sledovat, jak si tvůrci jednotlivých segmentů poradí nejen s tématem,ale i s vymezeným prostorem. Jak za pár minut povědět příběh lidí, jejich minulost, současnost a taky budoucnost? New Yorku miluji Tě je trochu jiný film, než starší jeho sourozenec z Paříže. Příběhy v něm se volně proplétají, až do závěrečných titulků nevíte, kdo byl jejich autorem. Taky si jako celek daleko víc hraje s obrazem, narozdíl od dějovější Paříže se víc kochá záběry na město, ulice i do tváří jednotlivých protagonistů. Svou nezastupitelnou roli v něm hraje umění - to filmové (nejen dokumentaristka natáčející v ulicích ale i mladá herečka na vozíčku), hudba a tanec (operní pěvkyně i tanečník starající se o svou dcerku), je tu malíř snící o portrétu mladé ženy a dojde i na neomaleně šarmantního spisovatele a čtení Dostojevského. Tam kde v Paříži autoři zobrazovali lásku rodičovskou nebo manželskou, v New Yorku jde taky o sex (a to hned jako z nějakýho Bertolucciho filmu, jak říká postava Bradleyho Coopera při vzpomínkách na noc s Lydií Drey De Matteo...), někdy i ten první jako v dokonale vypointované story s Antonem Yelchinem a Olivií Thirlby (a propos - pointy jsou vynikající). Takže co zbývá dodat? Že bych chtěla vidět Shiu LaBeoufa v nějakém dalším snímku Shekhara Kapura? Nebo Nathalii Portman režírovat další film? Nebo fontánu v Central Parku na vlastní oči? ()
Problém je, že tady ani nestihnete vnímat, kdy nastává přechod, co už je nový snímek. Ani nestihnete, kdo je autorem, jo, to je vlastně proto, že to tam není. Je pravda, že herců je tu hodně, režisérů taky a příběhů ani nevím kolik. Celé to rozhodně nepůsobí tak kompaktně, jako Paříži, miluji tě. A to je asi tak vše, poněvadž myslím, že tohle se mi vytratí poměrně rychle. ()
velmi příjemná záležitost...New Yorku sice chybí taková ta Pařížská poetika a multikulturnost a ani jemu se nevyhnuly slabší místa,ale jako celek mi přišel mnohem soudržnější,celistvější a zcela určitě mnohem přístupnější běžnému divákovi.A byť mám pro Paříž jako město obrovskou slabost,tak tentokrát jí New York převálcoval... ()
První hvězdička je za New York, který miluju, a druhá hvězda je za poslední příběh důchoců. Dál jsem ve filmu nenašla nic, za co bych snad mohla dát alespoň tu třetí hvězdu... Nudné a o ničem. Bez pointy. Alespoň, že se to odehrávalo v tom N.Y., jinak bych z kina odešla. ()
Nezáživné, většina bez myšlenky, všechny stejné, na téma lásky dosti pesimisticky působící. Několikanásobné režisérské selhání. ()
Hvězdička jen za ten pár důchodců, ten se mi jako jediný z celého filmu líbil. ()
Stařeček se stařenkou a malá holčička vítězí na plné čáře. Zbytek dobrý, ale nic extra výjmečného a zapamatovatelného. ()
Moc pěkně poskládáné, bavilo mě to určitě víc než Paris, I Love You. Nejde nezmínit skvělé obsazení a přestože tam byla spousta mladejch sexy hereček, tak jednoznačně nejvíc mě v tomhle ohledu zaujala čtyřiačtyřicetiletá Robin Wright. Nejlepší povídka - vozíčkářka s Yelchinem. A příště Prague, I Love You? ()
Milé, ale nevýrazné. Chybí poetika. New York určitě není "horší" a nudnější město než Paříž, ale tady jsou ty příběhy tak nějak plytké, nezáživné, nudné. Scéna s veverkama parádní a starý pár milý, that´s all. ()
Citoslovce Uááá požívám často v situacích, kdy něco neladí. Takže celý film byl provázen mým Uááá a pocitem, že New York byl ochuzen o svého ducha, charizma. A říkat si během filmu, ať už skončí není dobré znamení. Spousta vaty, která i když se tváří růžově, vůbec taková není. Natelie Portman a její příběh se stal největším zklamáním. Oproti tomu příběh s Orlandem Bloomem vyvolal alespoň nějaké emoce. Lze pouze říct, trailer na pět hvězdiček, film na tři a ani jedna z nich neleží blízko u srdce. 70 % ()
No docela rozčarování ve mě vládne. Příběhy jsou zajímavé, hrají zde skvělí herci, ale...k sakru, kdyby to bylo v L.A., nebo Newarku, tak by to mohlo být skoro stejné. To je podle mě první ze dvou zásadních chyb. Druhou je někdy bezduchost příběhů, které bych vymyslel i lepší já snad, prostě se tam něco stane, ale často je to jako zmatený výkřik do tmy. Samozřejmě ne u všech příběhů lze něco vytknout. Asi nejlepším je příběh s Andy Garcíou a Haydenem Christensenem. Nejhorší pak ten s Shiou LaBeoufem...jednoduše kravina. ()
Prijemne stravenych 110 minut pri poviedkovom filme, v ktorom, ako to uz pri obdobnych snimkoch byva, su niektore minipribehy zaujimavejsie, inej menej, niektore pobavia viac, niektore skor vyfucia...k tomu najlepsiemu urcite pre mna patrila teenstredoskolskaromantika s prekvapivo vtipnou pointou a vynijakuci Shia Labeof. ()
Opravdu hrůza. To je asi to nejvystižnější co mě napadá. Je to několik povídek, které na sebe nenavazují a nic vám nedají. Je to úplně bez nápadu se špatnými střihy a občasnou bolestí očí při záběrech, které vypadají jak při jízdě vlakem. V půlce filmu jsem si už opravdu přál aby to konečně skončilo. Připadalo mi to, jako kdyby všech 12 režisérů pracovalo odděleně a nevěděli co píší ti ostatní a doufali že se jim jejich výtvory zázračně spojí dohromady v ucelenou povídku. Dlouho jsem se rozmýšlel jestli mám dát alespoň jednu hvězdičku nebo ne. Nakonec jsem se rozhodli, že ji dám kvůli první povídce, která se jako jediná povedla (když v ní naleznete všechny triky tak je úžasná) a kvůli JEDINÉMU momentu u které ho jsem se pobavil: I'm a kind of writer. And what are you doing? I'm a hooker. Tedy pokud to shrnu tak naprostá ztráta času a pokud na to půjdete do kina tak i ztráta peněz. ()
Na povídku s ochrnutou holkou snad nikdy nezapomenu - rozhodně povídka filmu! :) ()
Po fantastickém Paris, je t'aime přišla ledová sprcha v podobě volného pokračování, tentokrát z prostředí New Yorku. Je sice pravda, že povídky si zachovaly příznačný melancholicko-snový nádech, ovšem obsahově a emocionálně je to dost bída. Z celkového množství se mi líbily asi čtyři povídky; drtivá většina z nich spíše vyšuměla do ztracena. Navíc je třeba říct, že povídky z Paris, je t'aime nastavily laťku natolik vysoko, že nejlepší newyorská povídka se kvalitou rovná asi tak průměrné pařížské povídce... Závěrem dodám, že zkouknutí tohoto filmu neberu jako úplně promarněný čas, ale případný romantický večer ve dvou bych raději strávil jinak, než sledováním nemastných neslaných příběhů z newyorských zákoutí. ()
V porovnání s Paris je NY pro mě určitě zajímavější. Líbila se mi určitá propletenost všech dějových částí, což v Paris citelně chybělo a byli zde nejcharismatičtější herci hollywoodu. Je pravda, že některé příběhy mi zatím nedošli, takže tomu nechám čas a určitě se na to podívám ještě jednou. Zatím za 4* :) ()
Reklama