Réžia:
Chris BellKamera:
Alexander BuonoHudba:
Dave PorterHrajú:
Chris Bell, Gregg Valentino, Arnold Schwarzenegger, Stan Lee, Sylvester Stallone, Hulk Hogan, Jay Cutler, Josh Robert Thompson, Lyle Alzado (a.z.) (viac)Obsahy(1)
„Američané milují vítěze a nesnášejí poražené,“ říká generál Patton v ukázce použité v dynamickém dokumentárním vhledu do společnosti, jež se naivně pyšní superlativy. Na příkladu vlastních bratrů, kteří v touze podobat se Sylvesteru Stalloneovi či Arnoldu Schwarzeneggerovi podlehli dočasnému kouzlu steroidů, Christopher Bell kongeniálně ilustruje úskalí filozofie vítězství za každou cenu. Vizuálně našlapaný a skvěle sestříhaný dokument produkovaný tvůrci filmů Bowling for Columbine a Fahrenheit 9/11 nabízí originální směs notoricky známých popkulturních odkazů a intimního příběhu v komediálně-dramatickém ladění. Zpovědi členů amerického Kongresu, profesionálních atletů či lékařských expertů dokreslují s upřímností předestřený nelichotivý obraz „národa na steroidech“, nad kterým se vznášejí nevyřčené otázky: Co uděláte, když zjistíte, že všichni vaši hrdinové porušili pravidla? Zůstanete na straně hrdinů, nebo pravidel? [43. MFF KV 2008] (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (145)
Kdo nesype, nežije, aneb sonda do světa bobulářů z každého sportovního odvětví. Nejde jen o kulturistiku, jde o nic nepodsouvající pohled, do novodobé, dopingem prošpikované sportovní současnosti.. Naprosto přirozeně natočené, s šikovně ptajícím se Bellem a s prostorem "udělat si vlastní názor"....výjimečné!!! ()
Komplexní - to je první slovo, které mě ve spojitosti s tímto dokumentem napadne. Jeho autor, Chris Bell, se problematikou, která není ani zdaleka tak jednoduchá, zabývá do velkého detailu, ozvláštňuje ji případovou studií v rámci vlastní rodiny a postupně se dostává až na dřeň toho, co je Američanům a jejich povaze vlastní. Občas dokument sice působí jako vylepšené home video, nicméně výpovědní hodnota to bohatě vynahrazuje. ()
Mimoriadne zaujímavá sonda do jadra a pozadia tzv. "amerického snu". Story o troch bratoch, ktorí sú v honbe za top fyzickou schránkou a výkonnosťou ochotní do seba v rôznej miere hádzať kvantá steroidov, je totiž aplikovateľná prierezovo na celú americkú spoločnosť. Tzn. spoločnosť, ktorá svoju identitu zakladá na viac-menej absolútnom individualizme a snahe vynikať nad šedú väčšinu za každú cenu. Spoločnosť, kde sú mediálnou masážou a televíziou bežnému ľudu prezentované nadživotné, s dokonalosťou hraničiace persóny, ktorým sa ten príslovečný priemerný Joe nemôže vôbec priblížiť. Je to práve takouto masážou, kedy normálni zdraví jedinci neodhadujú svoje možnosti a v honbe za vysnívaným a mediálne zprofanovaným obrazom "správneho chlapa" sa nedokážu uspokojiť so zdravým telom, láskou, fajn prácou a dobrou rodinou. Jediné akceptovateľné miesto je predsa číslo 1, no nie? A trpkou čerešničkou samozrejme je, že práve tie vysnívané idoly, ktorým sa všetci krvopotne snažia priblížiť, sa na svoje miesto predrali častokrát len cez všelijaké morálne kompromisy a nerešpektovanie pravidiel fair play. Nuž keď sa toto dozvie priemerný amík, je síce zo svojho idolu sklamaný, ale stále túži po tom dostať sa na rovnaké miesto - a preto šup anaboliká do tela. Smutné je, že táto cesta k absolútnemu úspechu platí pre všetky oblasti v spoločnosti, nielen pre šport. A možno ešte smutnejšie je, že obsah filmu je mimoriadne aktuálny už aj u nás - ako Stredoeurópan som totiž motiváciám zúčastnených a posolstvu celej veci až zarážajúco dobre rozumel. Cesta na ten najvyšší vrchol skrátka vedie skutočne len za cenu určitých morálnych kompromisov a ignorovanie "bežných" pravidiel hry. A ani tak to nemusí viesť k úspechu. To krásne ukazuje dokument na bratovi, ktorý sa krvopotne v 36-ich rokoch snaží stať profesionálnym wrestlerom, avšak je úplne slepý voči faktu, že na to skrátka nemá a steroidy mu v tom nepomôžu. Choose life? Bábo raď, protože já v tom mám trochu zmatek. ()
Svět je o penězích a tak na jednu stranu lidi berou co můžou aby se prosadili výkonama ve sportu a na druhou nesportovci jsou tlačení reklamou a potřebami velkých firem. V Americe je minimum lidí samo sebou a bojim se, že už to začíná i v Čechách. Neříkám, že by na sobě člověk neměl pracovat, ale měl by uznávat svůj fond a předpoklady, aby zůstal přirozený ()
Film s tou nejpůsobivější expozicí, co jsem snad kdy viděl. Ta geniálně nastříhaná hudba ve scéně s Hulkem Hoganem a pak autor citující hlášky spolu s Arnoldem. Takhle moje dětství nevypadalo, ale to, jakým způsobem se dokážete během pěti minut vcítit do tří hlavních hrdinů je neskutečný. Pak už to ale trochu ztrácí koule a hlavně již Nathaliinou zmiňovanou přílišnou doslovností. Amerika je kolébkou pragmatismu a účel tam vždy bude světit prostředky. To spolu s jejich enormní touhou po splnění si amerického snu, kterého můžete dosáhnout i když kydáte hnůj - stačí když v tom budete nejlepší, vede k scrvknutí koulí a enormnímu nárůstu klitorisu (pochopitelně pouze v tom nepravděpodobném případě, že jste vlastníkem obojího)... ()
Reklama