Réžia:
Martin Hollý ml.Scenár:
Jiří KřižanKamera:
František UldrichHudba:
Svatopluk HavelkaHrajú:
Rudolf Hrušínský, Ivan Jiřík, Vítězslav Jandák, Miroslav Táborský, Jiří Sedláček, Martin Dejdar, Tomáš Juřička, Jiří Pomeje, Dušan Cinkota, Jiří Langmajer (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Autobiografický film scenáristy Jiřího Křižana se vrací do padesátých let minulého století, do doby poznamenané lidskými tragédiemi a utrpením. Vypráví baladický příběh chlapce Janka Kadavého, jehož otec byl v roce 1949 zatčen, odsouzen a popraven jako „třídní nepřítel“. Matka krátce nato zemřela a Jankovi zbyl jen děda. Děj filmu se odehrává ve dvou časových rovinách: zachycuje tragikomické epizody z vojenské služby u pétépáků a trpké vzpomínky na dětství plné ústrků ze strany spolužáků i dospělých. Jediným světlým bodem Jankových vzpomínek je děda. Moudrý a poctivý starý muž, který jej po smrti rodičů v malé valašské vesnici vychoval… (Česká televize)
(viac)Recenzie (414)
O tom ako sa mohol clovek dostat k PTPakom a o tom, ze ludia su svine. Bravurny Hrusinsky ako dedo sam vychovavajuci vnuka. Smutno smiesna kritika zverskeho rezimu, po ktorom sa niektorym ludom nepochopitelnie cnie. ()
Smutný citlivý film, který stojí na famózním hereckém výkonu Rudolfa Hrušínského v roli dědy, který se stará o vnuka a společně zažívají šikanu, ústrky a naschvály komunistů, protože jeho syn byl popraven jako třídní nepřítel. Silné, opravdu smutné, beznadějné a je to přesně ten typ filmu, kde musím použít své moto: " Komunisti byli pěkný zmrdi ( ... jsou a budou!)" ()
Scénáře Jiřího Křižana miluju...Silné postavy, které neuhnou nikomu ani smrti...Viděla jsem film v době vzniku a doslova mi vypálil cejch do mozku...Za mě navždy 100% ()
Vzpomínám si, jak se mi kdysi líbila Balada o sedmi oběšených. Později Signum laudis. Ale tento film jsem nemohla strávit. I Hrušínský tam byl špatný. Postavy černobílé, všichni komunisti naprostí darebáci nebo pitomci...někdy mi připadá, že jsem v té době snad ani nežila. ()
10/10 - Krásný důkaz toho, že výjimka potvrzuje pravidlo! V porevolučních, pro českou kinematografii (a pro kulturu vůbec) kritických letech vzniklo tohle nádherné dílo, svojí kvalitou (a hlubokým myšlenkovým poselstvím) srovnatelné s tím nejlepším z české kinematografie (možná rok 1990 nebyl ještě tím kritickým, to období všech těch Nahot na prodej, Fialek a Kameňáků ještě mělo přijít...). Nejen tedy nejlepší film o PTP (dokonce velmi nerad bych Tichou bolest na tento druh zábavy ála Černí baroni degradoval, ačkoliv scény z něj jsou zajímavější a mnohdy i vtipnější než z filmové "předělávky" Švandrlíkova románu, přestože se nejedná o "srandu", jako spíš o černý, trpký humor). Ale dějová linie na vojně (která se přese vše výše napsané nese ve stejně baladickém tónu jako zbytek filmu) je opravdu jen vedlejší - to hlavní se odehrává mimo vojenské prostředí, v době krátce po únoru 1948... Po zhlédnutí tohoto filmu dovedu pochopit, proč se dědeček Kadavý (i v této roli nezapomenutelný Rudolf Hrušínský) přestal modlit k Bohu, ačkoliv žít pro Něj nikdy nepřestal. ()
Pan Hrušínský tvoří osu díla. Tak nějak mi to v letech obrození uteklo, televize také příliš nepropagovala a tak bylo viděno až později. Ale stále aktuální. ()
Velmi zásadní role Rudolfa Hrušinského v jeho filmografii a zároveň nádherný film plný sentimentu a filosofie, nebo spíše moudrosti. Tichá bolest nás zavede do bolestných padesátých let, kdy komunismus nabíral na síle a začínal postupně "zpracovávat" silné a inteligentní osobnosti, pokořovat je a někdy i popravovat. Film je vyprávěn ve dvou dějových a časových liniích, které se navzájem doplňují a dovysvětlují. Celý snímek však působí krásně kompaktně, koukatelně a při scénách z venkova, až idylicky.. Uritě jej řadím mezi nejlepší filmy novodobé české kinematografie, byť je tento snímek naprosto zbytečně opomíjen. ()
Kdyby se film obešel bez některých "srandiček" ve stylu Černých Baronů a nesl se čistě v duchu bolestné a dojímavé nostalgie a tragiky života zatracence, určitě bych ho zařadil do své top ten. Avšak právě to komično v mých očích film poněkud sráží, nikterak hluboko, ale přeci. Přesto jde o výborný snímek, v němž zejména Rudolf Hrušínský předvedl, jako již mnohokráte, svoje nedostižné mistrovství. ()
Film z období, které bych nechtěl zažít ani náhodou - nejhorší, že to bylo o lidech, kteří pro svůj prospěch šlapali po druhých a jim blízkých lidech - mám pocit, že se to začíná dít i nyní. Film pro zamyšlení nad sebou samým. ()
Povinný snímek pro všechny voliče KSČM, kteří stranu volí i v dnešní době.. Je potřeba, aby si připomenuli, jak to tady za jejich vlády vypadalo a hlavně co se dělo, protože na to strašně rychle zapomínají.. ()
Pasáže s dědou jsou tak plné, hřejivé, úžasné... ()
Krásně vytvořený, krásně smutný, vlastně má skoro vše, co takový film má mít. Jen ho asi už nechci vidět znovu? ()
http://www.cibulka.com/stblist/d72.htm - Informace o bezpečnostní situaci a připravovaných aktivitách vnitřního protivníka v souvislosti s výročím 28. října 1989 - "...Negativně rovněž působí skutečnost, že jeden z předních "mluvčích" pamfletu "Několik vět" Jiří KŘIŽAN dostává prostor k seberealizaci ve filmovém studiu BARRANDOV a byl mu schválen scénář k filmu "Tichá bolest"..." - a díky bohu za to, protože vzikl nádherný film (teda on by asi vznikl i bez toho povolení, protože krátce po jeho schválení byla revoluce) o tom, jak to doopravdy bylo. (dlouho jsem si nemohl vzpomenout, jak se jmenoval ten film, kde jezdí s tankem s uraženým dělem, jinak bych ho tady už dávno hodnotil :)) ()
Krásný dojemný film o minulém režimu... ()
Tento film je hodně opomenutý. Viděl jsem jej za mlada, kdy mě utkvěly jen nějaké střípky, ani název ne. Ale včera jsem film viděl v TV a hleděl jsem s otevřenou pusou. Vy právění o slivovici mě tak dostalo, že jsem si sám musel jednu nalít, ale určitě ta moje nebyla tak dobrá, jak z toho soudku.... ()
...až na tu divnou scénu s utopeným tankem. ()
K boji v boj, do tanku v tank! Pokud bylo aspoň vedlejším úmyslem tohoto dramatu pobavit, pak byl účel splněn lépe než u většiny komedií. ()
Motivace jednotlivce. To je to, co zmizelo z národa českého poté, co převzali moc komunisté. A tento film krásně popisuje ve svém malém světě, jak vypadá skutečná zkáza zanechaná na lidských životech. Je to vrcholné dílo české klasiky popisující bezvýchodnost červené nákazy. ()
Tož, tak na světě! Píšu co si myslím a myslím co si chcu! Kolik to stojíí? To není o ceně pane Kadavý. Neserte mě... Asi takhle by se to dalo vystihnout. Na jednu stranu jsem rád, že jsem tuto dobu nezažil a doufám, že snad toto období už nikdy nenastane! Asi to má nějaké výhody, já v tom však nevidím NIC. Silný snímek... ()
Poetický film o nepoetických časech. ()
Reklama