Réžia:
Martin Hollý ml.Scenár:
Ivan BukovčanKamera:
Karol KrškaHudba:
Zdeněk LiškaHrajú:
Emília Vášáryová, Štefan Kvietik, Ivan Mistrík, Ivan Rajniak, Michal Dočolomanský, Vlado Müller, Slávo Drozd, Alena Skokanová, Július Vašek (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Krátce po Baladě o sedmi oběšených došlo k druhému uměleckému setkání Emílie Vášáryové s nedávno zesnulým režisérem Martinem Hollým. Uprostřed nádherné tatranské přírody, daleko od nastupující normalizace, vznikl romantický příběh, který dodnes společně s volným pokračováním Orlí pírko (1971) patří mezi nejoblíbenější slovenské filmy. Tři kamarádi, Pirin, Valér a „R“, pracují na malé vysokohorské chatě. Poté, co na chatu dorazí Pirinova manželka Saška, je do té doby nerozlučné přátelství tří mužů vystaveno těžkým zkouškám. „Byl to pokus o útěk před životní realitou. Bukovčanův scénář jsem se snažil ještě víc posunout tak, aby vznikla atmosféra nostalgie po něčem krásném, neuchopitelném a nenávratném,“ vzpomínal režisér. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (204)
Fatálny príbeh kamarátstva troch ľudí, ktorí milujú hory. Podstatné na ňom je, že sa tu všetky chlapské emócie riešili činmi. Neviem, či to bolo dobou, prostredím, alebo individualitami; a tiež, či je to lepšie ako zapletať sa do zbytočných intríg a nebáť sa o život. Povedal by som, že trápiť sa napokon nad tým, čo sa už nedá zvrátiť, je horšie ako nekonať, ale to už odbieham. Každopádne, film by sa dal dnes bez váhania zaradiť pod žáner bromance. Ako už bolo napísané nižšie, réžia sa niesla v duchu hesla "v jednoduchosti je krása" (Emília Vášáryová stvárnila tú jednoduchosť:). Ale jediné z vizuálu, čoho som tu čakal viac, je priestor na zobrazenie majestátnosti Tatier. Až na pár záberov na Medenú vežu, úvodnú a záverečnú sekvenciu, išlo väčšinou o príliš zblízka snímané skaly, aby som sa mohol ako divák dostatočne pokochať exteriérmi, a nadýchať sa v tejto špinavej Bratislave pre zmenu aj tatranského vzduchu. ()
Dlouho, dlouho mi tento film unikal. Hory mám rád, Tatry obzvláště. Vždycky jsem obdivoval ty co všechny ty chaty u ples i mimo ně zásobovali proviantem, který jsme si pak my upachtění výletníci tam nahoře s přirážkou (jež nám byla jedno) kupovali. Párkrát jsem je viděl táhnout to vše na zádech a při vědomí, že to není jediná cesta za den mne obestírala nesmírná úcta. Tohle byl parádní film o pravém chlapském přátelství a drsných horách. A tak jako je tomu často i ve skutečnosti, mezi kamarády přibude žena a jejich přátelství projde tvrdou zkouškou. Tou ženou není nikdo jiný než mladičká krásná Emília Vašáriová a nejen v tomto filmují to opravdu slušelo.Trojice přátel byla také skvěle obsazena a opět zaujmul skvělý Ivan Mistrík u nějž jsem si zase uvědomil, že nebýt jeho předčasné smrti, měli bychom tu velkého herce. On jím tedy byl u za svého života, ale ten brzký odchod je veliká škoda... Ke skvělým hereckým výkonům a parádním záběrům na velehory Slovenska už chyběla jen skvělá hudba a ani zde se tvůrci nemají za co stydět. Ústřední mírně melancholický motiv Zdeňka Lišky mi zněl v hlavě ještě chvíli po skončení filmu. Inu jak je vidět i za normalizace se daly točit pětihvězdičkové filmy. Já je filmu s klidným svědomím dám! Všiml jsem si, že je dal i uživatel Ujec (Peter Šperka) horský vůdce a záchranář, který byl zavražděn islámskými teroristy v Pakistánu při expedici na Nanga Parbat 23.6.2013. A tak mu tímto věnuji vzpomínku. Veliká úcta před všemi co zahraňují v horách lidské životy! * * * * * ()
"Člověk může utíkat před lidmi, nikdy však neuteče před sebou…" Dech beroucí scenerie tatranských hor, dech beroucí hudba Zdeňka Lišky a především lidsky silný příběh tří přátel, do jejichž společného života v horách osudově vstoupí jedna krásná žena v podání Emilie Vašáryové. Žena, jež je jako "motýl, kterého se nikdy nepodaří chytit do dlaní". Tato skutečnosti je příčinou žárlivosti, která má nakonec dvojnásobně tragické důsledky. Jediné, co mi na celém filmu moc nesedlo byla ta pašerácká dějová linka, která v samotném závěru poněkud přebije celkové vyznění snímku. Jakoby tu ani tolik nešlo o ono vyústění osudu postavy Pirina a jeho manželky Sašky, ale o to, jak skončili jeho kamarádi. Jsem si vědom toho, že film má volné pokračování, které s onou dějovou linkou dále pracuje, přesto mě ale závěr v tomto směru maličko pokazil celkový dojem z filmu. Jinak by to totiž bylo jasných pět hvězdiček...Ale třeba až na to kouknu někdy podruhé, ještě tu pátou hvězdičku přidám. ()
nedávno jsem shlédl i tento prý jeden z nejpopulárnějších slovenských filmů. Nejen díky krásné tatranské přirodě si udržuje tohle drama své kouzlo dodnes. Příběh není sice ničím vyjímečný a o přátelství, lásce a žárlivosti bylo natočeno bezpočet filmů. Kromě kamery a hudby, tak vyzdvihuju herecké výkony i scénář, které nepůsobí pateticky. Já osobně raděj upřednostňuju jiná témata, takže dávám jen silné 3hvězdy a spíš si tuto "baladu" užijou pamětníci. [ PŘÍBĚH: 2 /// ATMOSFÉRA: 2 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 3 /// CASTING: 3 (3*MAX) ] ()
V Medenej veži je všetko osudové. Osudové kamarátstvo, osudová žena, osudová nehoda a osudový záver. Napriek tomu si scenár dokáže udržať určitý nadhľad a film nepôsobí gýčovito. Je asi zrejmé, že v inom prostredí by tento scenár fungoval o niečo menej, ale našťastie tu máme krásne slovenské veľhory, ktoré určite pridávajú na tunajšom hodnotení nezanedbadeľné percentá. U mňa je to rovnako. ()
Galéria (23)
Zaujímavosti (29)
- Točilo sa na drahý materiál Kodak Eastmancolor, ktorého cena sa v tej dobe pohybovala okolo jedného amerického dolára za jeden meter. (Raccoon.city)
- Mnohé zábery sa robili v štúdiu, teda nešlo o reálne hory, ale len o kulisy. Všetky scény, ktoré sa odohrávajú dnu v chate, sa točili v Bratislave na Kolibe. (Raccoon.city)
Reklama