Réžia:
Dennis IliadisKamera:
Sharone MeirHudba:
John MurphyHrajú:
Sara Paxton, Monica Potter, Garret Dillahunt, Tony Goldwyn, Josh Coxx, Spencer Treat Clark, Aaron Paul, Riki Lindhome, Martha MacIsaac, Michael BowenVOD (3)
Obsahy(2)
Oko za oko, zub za zub. Čo by ste urobili človeku, ktorý ublížil vašim najbližším alebo dokonca vašim deťom?
Plavecká šampiónka Mari Collingwoodová prišla s rodičmi stráviť prázdniny na ich letné sídlo schované uprostred hlbokých lesov. Idyla sa však rozplynie hneď po príchode, keď sa Mari rozhodne navštíviť dávnu kamarátku Paige a spoločne vojdú do cesty psychopatovi a jeho kumpánom na úteku z väzenia. Krug sa chce nepohodlných svedkýň zbaviť. Paige zavraždí, ale Mari – aj keď znásilnená a postrelená – dokáže utiecť. Snaží sa dostať k rodičom, ale do ich domu tiež smerujú kroky zabijakov, ktorí sa potrebujú schovať pred blížiacou sa búrkou. Manželia Emma a John sú k hosťom spočiatku veľmi milí, no keď do domu dorazí aj ich polomŕtva dcéra Mari, konečne zistia, koho majú pod strechou. Rodičia vezmú situáciu do vlastných rúk a nemilých návštevníkov náležite potrestajú...
(TV JOJ)
Videá (1)
Recenzie (601)
Ve srovnání s většinou ostatních amerických hororů posledního roku je tohle ještě docela obstojná záležitost. Nespoléhá se totiž většinu času na brutalitu a porci co nejvice nechutných záběrů, ale spíše na atmosféru a postavy. Atmosféra sice nefunguje asi tak jak tvůrci čekali, hlavně v první polovině. Ta druhá už je daleko lepší a ke konci to docela slušně graduje. Postavám se navíc jejich chování dá docela věřit a hlavní záporák je dobře zahranej. Takže radši dejte přednost tomutou hororu, než všem těm Valentýnům, Pátkům a Nenarozeným. ()
Nic co by mě nějak extra dostalo. Chvílemi je atmosféra dobrá, ale to chování postav je místy neuvěřitelně stupidní. Musím vzít v potaz, že je to pouhý remake, takže nemůžu nijak moc přilepšit ani za poměrně zajímavou "odplatovou pointu". Nicméně je to natočený velmi syrově, zapůsobí to tak, jak se od podobného snímku čeká a herecky to taky bylo velmi slušně zvládnutý. Takže já osobně sice nejsem nijak extrémně spokojený, ale určitě se jedná o solidní počin v daném subžánru. 55% ()
Tvůrci udělali s originálním Last Housem to nejlepší, co se dalo. Totiž vyškrtli rádoby komickou groteskní linii s policisty, vyeliminovali spoustu nelogičností a sehnali víc peněz. Násilí je zde na takovém tom stupni, kdy se dá ještě v pohodě vydržet, ale současně je i dostatečně silné na to, aby v člověku vyvolalo nějakou emoční odpověď. Výsledkem je vynikající a skvěle natočený soft-exploiťák, jenž přebíjí původní film ve všech směrech. Diváci hýkající nadšením u Mumie, Transformerů a podobných pohádek mohou dál vypouštět žvásty o nudném a samoúčelně brutálním filmu, no víc mimo však už ani být nemohou. Lepší horor nebyl v českých kinech pěkných pár měsíců, takže skutečnost, že jsem na něm byl v sále sám, je svým způsobem velice smutná. 85% ()
Za poslední dobu nejlepší horor, který jsem viděla. Všechno podle mého gusta. Úžasná atmosféra, jedna dost silná scéna, následné zúčtování a konec, který byl sice dost zbytečný, ale efektní (SPOILER: Varuji Vás, moc mě neserte! Mám mikrovlnku a nebojím se ji použít KONEC SPOLERU :o) Konečně se mi dostal do rukou horor, po kterém jsem tak dlouho pátrala!!! ()
Galéria (22)
Zaujímavosti (17)
- Původně měl mít film premiéru rovnou na DVD. (Elisebah)
- Film je remakem snímku The Last House on the Left, který byl remakem filmu The Virgin Spring. (Elisebah)
- Původně se měl film natáčet ve stejných lokacích jako původní film z roku 1972, tedy ve Westportu v Connecticutu, ale hrozilo nevhodné počasí, tak se od tohoto nápadu upustilo. (Elisebah)
Překvapivě výborné, jen s jedním malým kazem v závěru. (K tomu později.) Film, který Obituse nechal poměrně chladným, mého bratra rozzuřil doběla, mé švagrové se z něj udělalo špatně, Stephen King jím byl absolutně nadšen, kiddo tomu nasolila maximum a Ony dala čtyři hvězdičky a napsala nesrozumitelný komentář. ... Objevil jsem teď v Ostravě kuřáckou hospodu, což je ve stávajícím fašistickém režimu opravdová rarita. Při té příležitosti jsem neváhal a vzal do ní čerstvě zakoupenou Kingovu teoretickou práci o horroru, Danse Macabre, která u nás nedávno konečně vyšla. (Knihy, které mě opravdu zajímají, si totiž odedávna zásadně vychutnávám u piva a cigarety.) V předmluvě k vydání z roku 2010 zmiňuje King jaké filmové horrory z poslední doby se mu líbily. Jeho názor na The Last House on the Left se natolik shoduje s mým (i když jeho je ještě o chlup nadšenější), že ho tady mohu klidně citovat. Vyberu pár základních bodů a vyjádřím se k nim. Štefan snímek doslova označuje za "nejlepší filmový horror nového století". S tím sice nesouhlasím (viděl vůbec Session 9, Dead End nebo Ty druhé?), ale chápu ho. "Nejbrutálnější a nejnesmlouvavější film, jaký se v amerických kinech objevil od Henryho: Portrétu sériového vraha." No, proč ne. Navíc dobrá reklama, protože Henry je nepřekonatelný. O původním Cravenově filmu ze 70. let se S.K. vyjadřuje jako o trapné blbosti. Vyjmenovává všechny důvody proč je to trapná blbost a srovnává s touto verzí. A já s ním ve většině bodů souhlasím. (King: "Originál je tak špatný, že dosahuje až absurdní úrovně – říkejme mu klidně Abbott a Costello potkávají sexuální násilníky.") … V 99. případech ze sta jsou remaky zbytečné a špatné. Toto je rozhodně ten stý případ. King nezapomene zdůraznit, jak moc se Iliadisova verze nelíbila kritikům, přičemž dodává: "Kdyby si novější Poslední dům nalevo nenesl přítěž svého nezdárného předchůdce - a kdyby to byl zahraniční film opatřený titulky -, šlo by o úspěch velebený kritikou na úrovni Polanského Hnusu (…). Last House do jisté míry utrpěl svým odmítáním přistupovat na kompromisy a myslím, že mu byl vystaven účet za všechny jeho nezdárné předchůdce, nejen za materiál, z něhož vycházel. Ale je tu ještě něco. Filmové horrory vydrnkávají své tóny spíše na nervech než v hlavě. Jelikož většina kritiků jsou tvorové spíše myslící než cítící, dokážou se pobavit (takovým tím blahosklonným způsobem) u horrorů, které jsou příliš výstřední, aby se daly brát vážně. A naopak mají tendenci reagovat podrážděně a dotčeně na snímky, jež úspěšně operují v hlubinách našich základních obav. Poslední dům, podobně jako Hitchcockův slavný film o Tom Druhém, který Vraždí, je právě jedním z nich. A stejně jako na Iliadisův film se i na Psycho zpočátku snesla vlna povětšinou negativních recenzí.” … Je zajímavé, že King ani okamžik neváhá se zařazením tohoto filmu mezi horrory. Evidentně to má podobné jako já: Pokud mě film děsí a napíná takovým tím ochromujícím způsobem, pokud je něčím jiný a divný, pokud mě strhne, šokuje a překvapuje až do konce, není to obyčejný thriller. Je to horror. (Ještě dnes si pamatuju, jak můj bratr po návratu z letního kina cedil nasraně mezi zuby: “To není horor, to je hnus.” Že by tedy nakonec přece jen nějaká ta paralela s výše zmíněným Polanskim? :-) … Pro mě osobně je asi nejsilnější a nejpřekvapivější scénou snímku ta, v níž se mladá hrdinka pokusí o útěk přeplaváním jezera. Absolutně jsem v tu chvíli netušil jak dopadne. V tu chvíli je totiž jasné, že ta scéna bude klíčová a naprosto osudová: Proč by nás na ni jinak tvůrci už dopředu a s takovou pečlivostí připravovali? Naopak nejslabší scénou byla pro mě ta s mikrovlnkou v úplném závěru, k níž King podotýká: “Tento poslední tah zaznívá ve filmu jediným falešným tónem.” Přesně tak. Mikrovlnka zůstává jediným kazem na tomto jinak působivém snímku. ... Závěrem bych dal ještě slovo Marigoldovi, který v csfd spektru symbolizuje hlas kritiky (alespoň tak ho většinou vnímám): “Nudné, prázdné, samoúčelné. Násilí tu není ani šokující, ani estetické, ani burcují, jen vyprázdněně exhibující a otravně blbé.” S tím se dá souhlasit. Přesně takové totiž skutečné násilí bývá. () (menej) (viac)