Réžia:
Donald PetrieScenár:
Mike ReissKamera:
José Luis AlcaineHudba:
David NewmanHrajú:
Nia Vardalos, Richard Dreyfuss, María Adánez, María Botto, Jareb Dauplaise, Rachel Dratch, Alexis Georgoulis, Caroline Goodall, Alistair McGowan, Ian Ogilvy (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
V romantické komedii Můj život v ruinách najde turistická průvodkyně Georgia (Nia Vardalos) sama sebe i opravdovou lásku právě ve chvíli, kdy to nejmíň čeká. Americká profesorka historie, která nemá štěstí ani v lásce ani v práci, se rozhodne vydat do Řecka, země svých předků, aby zde našla pravé kouzlo života, neboli “kefi”, jak tomu Řekové říkají. Během prodloužené návštěvy země začne Georgia pracovat jako profesionální turistická průvodkyně, doufajíc, že konečně najde dychtivé posluchače, kteří ocení její encyklopedické znalosti antického Řecka. Místo toho jezdí v autobuse plném turistů, kteří víc lační po známých řeckých plážích a po zmrzlině než po historických památkách zapsaných na seznamu UNESCO. Neústupnost, s jakou trvá na tom, aby výletníci poslouchali její nudný, školský výklad oslavující starověký svět, z ní udělá nejméně oblíbenou průvodkyni v celé historii cestovní kanceláře. Když Georgia odmítne přizpůsobit svůj program nárokům turistů, rozhodne se její šéfka (Bernice Stegers) najmout jiného průvodce, přehnaně vtíravého Nica (Alistair McGowan), který ji má vystrnadit. Georgiin poslední turnus tvoří nesourodá “ignorantská“ skupina lidí, v čele s Irvem (Richard Dreyfuss), ‘Pan Vtipálek’, jak mu Georgia říká, má fórek pro každou situaci, jeden otřepanější než druhý a háže je do placu, kdykoliv zájem skupiny o Georgiiny přednášky začne upadat – což je poměrně často. A aby to bylo všechno ještě horší, jejich nepříliš spolehlivý autobus řídí navíc nejdivnější, nejzarostlejší a zdánlivě nerozumějící řidič Procopi “Pupi” Kakas (Alexis Georgoulis). Nakonec začne Georgia uvažovat, že se na svoji práci i život v Řecku vykašle. Než se ale dostane na úplné dno, objeví se v autobuse někdo, kdo jí ukáže, že v lidech je potřeba hledat krásu a ne znalosti, a tím z přechytralé americké průvodkyně udělá řeckou bohyni, která své nevěřící turisty okouzlí horkokrevným, strhujícím výkladem o zemi svých předků. V čele rozmanité “ignorantské” skupiny turistů si při cestě za krásami antického Řecka Georgia uvědomí, že její klienti nejsou jediní, kdo potřebují otevřít oči, aby viděli skutečné krásy. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (2)
Recenzie (156)
Schematická komedie, kterých je na trhu tisíce. Mě osobně velmi bavila první polovina - sama jsem 4 roky pracovala jako průvodkyně (ne v Řecku, ale v Africe) a některé situace jak přes kopírák s tim, čemu dnes a denně v teto práci musíte čelit... chápu, vetšině, která to nezažila, to vtipné nepříjde. Rozhodně bych film nepřirovnávala k Účastníkům zajezdu - blbost na entou bez špetky humoru. Druhá polovina filmu je bohužel již jen nudné kliše o romanci mezi řidičem a průvodkyní (pravda je, že takovéto romance v této branži jsou víc jak běžné) a o napravení nudné průvodkyně ve vtipnou srdcařku... mno :-/... takže pro mě průměr ()
A mně se to líbilo moc, a tak trochu své hodnocení nadsadím. Jsou to Účastníci zájezdu po "řecku," i když je to vlastně film americký...Jasně, chybí tu Karel a Karel a vůbec, není to vůbec vtipné, přesto spadající do kategorie romantických komedií. Zde navíc s úžasnými řeckými rytmy a tancem, překrásným svalnatým krasavcem a kupou lidí, kteří v sobě vykopou to nejlepší a nakonec se všichni dobře baví a mají rádi. No není to nádhera? ()
Americká limonáda, tentokrát ale k všestrannému použití. 1) Zoufale pitomý příběh o tom, jak se všechno daří, stačí jen chtít a chtít. Je tu kapku přepohodováno. Účast na zájezdu jako katarze vývoje jeho účastníků, very American. Z řidiče autobusu se vyklube jemný a decentní švihák se smyslem pro krásu a hudbu, to mě podrž. 2) Scénář se nechal silně inspirovat (někdo by řekl, že to prostě ukradli) rovněž americkým filmem Jestliže je úterý, musíme být v Belgii z roku 1969. Podobné prostředí, zápletky, osoby. 3) K vidění je i pár pěkných záběrů turistických atraktivit kontinentálního Řecka. První hollywoodský film natáčený v prostorách Akropole od roku 1957. 4) Na druhé straně film v nadsázce (ale jenom lehké) vykresluje americkou i řeckou mentalitu. 5) Protože jsem velkou část svého života prožil podobně jako hlavní hrdinka filmu, umím ocenit i spousty drobných profesních vtípků k průvodcovské praxi i zobrazení jednoho typu průvodců (spíše průvodkyň), které se cítí osobně dotčeny, pokud turisté nesdílejí jejich vkus. 6) Film doporučuji řidičům autobusů při poznávacích zájezdech jako povinnou součást jejich výbavy. ()
Asi jako český řízek s bramborovou kaší. Víte přesně, co máte čekat, hladové po pohodovém zážitku uspokojí, ale nadšení nebudete. Musím ale uznat, že to odškrtávání klišé je docela zábavné. Je vám jasné, že Georgiin dopis majitelce cestovky nedorazí, víte, že z nadměrně ochlupeného řidiče se vyklube Adonis k nakousnutí (stačí se oholit a ostříhat, haha), je vám jasno v tom, kdo George nechává jako dárečky sedmikrásky. Dokonce i ti účastníci zájezdu jsou chodící klišé, budiž scénáři připočteno k dobru, že si z toho na začátku filmu dělá legraci. Lákavé je, že se Ruiny odehrávají v Řecku, ale cosi z tamější atmosféry ve filmu chybí - pravděpodobně to bude proto, že se jeho velká část natáčela ve Španělsku. Je to milé, příjemné na pohled, nenáročné, koukat na to nebolí, romantika a humor tu nechybí. Jindy bych u takhle předvídatelného filmu soptila, ale Ruiny si naštěstí nehrají na něco víc. 60 % ()
Od úvodních minut to vypadá docela nadějně. Seznámíte se postupně s poněkud svéráznými postavami a členy autobusového zájezdu a často se i zasmějete osobitému stylu humoru. Poté se vlastně příběh nenápadně mění z čisté komedie na romanticko-psychologický film. Kdyby celý děj zůstal ve stylu přibližně úvodní půlhodinky, pravděpodobně bych ještě jednu hvězdičku přidal. Takhle je to jen taková milá letní oddechovka, která může posloužit i jako tip, kam v létě vyrazit na dovolenou. Řecko je nepochybně pro turisty zajímavým cílem, pro diváky je zase tento film takovým lepším průměrem. ()
Galéria (34)
Zaujímavosti (2)
- Kvůli tomu, aby se tvůrci dostali do Akropole, Delf a Olympie, musela Nia Vardalosová rok běhat po úřadech. Řecká vláda totiž na rozdíl od jiných podobnými povolenkami velmi šetří. (vendy63)
- Na začátku filmu si Georgia (Nia Vardalos) ušpiní sako čokoládovou zmrzlinou. V průběhu filmu jí pak na saku skvrny úplně mizí a znovu se objevují. (Rosaviva)
Reklama