Réžia:
Ang LeeScenár:
James SchamusKamera:
Eric GautierHudba:
Danny ElfmanHrajú:
Demetri Martin, Kevin Chamberlin, Emile Hirsch, Liev Schreiber, Paul Dano, Jeffrey Dean Morgan, Eugene Levy, Katherine Waterston, Imelda Staunton (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Šedesátá léta se chýlí ke konci a ve vzduchu je cítit změna. I když to tak zatím v ospalém městečku Woodstock vůbec nevypadá, všechno začne tady. Elliot Tiber (Demetri Martin), jeho autoritářská matka a slabošský otec vedou polorozpadlý penzion, ve kterém se hosté objevují, jenom když opravdu nemají na výběr. Najednou se kolem začnou psát dějiny a největší nejenom hudební událost té doby přivádí do městečka Woodstock tisíce lidí. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (268)
zajímavý pohled na zákulisí legendárního festivalu, který působí téměř jako dokument... ()
Vcelku slušná komedie s pár nudnýma místama. Lee je nějak vytížený na ty buzíky :) Každopádně Schreiber byl šílený :) Hlavní postava trochu nudná, ovšem jeho rodiče pekelní. 68% ()
tyvole ale ta babka židovka .. jak ta krysa zaleze za těma svýma dolarama :-D ()
Vidět Neapol a zemřít...houby!...zažít Woodstock a zemřít! Nikdy bych nedokázal být hippie, ovšem Janis Joplin bezmezně zbožňuju. Kdyby se u města, kde žiji, uspořádala nějaká taková akce, která vstoupí do dějin, asi bych si pak mlátil hlavou o zeď, kdybych se jí nezúčastnil. Film je stylovou záležitostí s nijak ohromujícím příběhem, ale dobrými dialogy a vtipnými pasážemi. Transka Vilma mě dostala. Od teď budu říkat, že jsem po ní pojmenoval svého psa (i když psice Vilma své jméno hrdě nosila již dlouho před tím, než jsem měl se Zažít Woodstock čest). ()
Woodstock byl nejen fenomenální koncert ale také vyvrcholení květinového období šedesátých let. Pak už to šlo jinam... Natočeno v pohodě a jak to asi bylo. Navíc pohledem kluka, kterému se Woodstock chystá za chalupou. Jeden z víkendů, který bych si zadal do stroje času :-) ()
Vždycky byl můj sen narodit se do doby hippies a žít tak, odjet do Woodstocku, plně osvobodit svého ducha a tělo...Tenhle film mi bohužel jen částečně dokázal navodit tuhle atmosféru a víc řešil než ukazoval. Jako každoročný návštěvník hudebních festivalů jsem čekal víc. ()
Zajímavý pohled na události Woodstocku, ze kterého si však kromě velmi netradičně pojatého divadelního představení moc věcí za nějakou dobu nevybavím. Film na mě působil hodně suše, téměř bez emocí, což si myslím, že tuto dobu moc nevystihuje, ale možná se pletu. Přeměna krásných zelených luk v absolutně nestravitelnou krajinu je však silně zdrcující. A hudba, která by u tohoto filmu měla hrát prim mě také příliš nepotěšila - a to ji dělal Danny Elfman! *** Ve zkratce: Pohled na hudební akci, které jste na dosah, ale nic z ní nemáte. (Pardubické letní kino 2010, sledováno v dešti) ()
Fakt paráda. Autenticky zprostředkovaný feeling konce 60. let, respektovaný i kompozicí a střihem, navíc (nejen) po technické stránce (mám na mysli hlavně rozdělené plátno zobrazující zaráz několik výjevů) vzdává hold slavnému (prý nejlepšímu dokumentu všech dob, a s touto tezí mi nezbývá než se plně ztotožnit) dokumentu Woodstock M. Wadleigha (http://www.csfd.cz/film/83439-woodstock/). Samotný film není příliš "hudební", ale koncentrace na osud mladíka, který během Woodstocku poznává hranice vlastní zodpovědnosti nejen vůči rodině, ale především vůči sobě, a konečně se dokáže odpoutat, byla snad ještě zajímavější. Symbolicky odjíždí z rodného motelu spolu s posledními účastníky festivalu. Symbolem jeho budoucnosti je Kalifornie - kam se toužil vydat a kam se v průběhu filmu stěhují jeho přátelé, kam rovněž odjíždí hlavní pořadatel festivalu - zorganizovat ještě skvělejší hudební událost, koncert, který by byl skutečně zdarma, koncert Rolling Stones. Vzhledem k tomu, jak neblaze tenkrát Altamont dopadl (viz dokument http://www.csfd.cz/film/101323-gimme-shelter/), vede závěrečný dialog k silnému kontrastu s navozenou závěrečnou náladou a pro diváka zapůsobí jako proplácání. po tváři. Samotný závěr tak má nahořklou příchuť blížícího se vystřízlivění. ()
Jistěže nevím, zda se okolnosti provařeného a slavného hudebního fesťáku odehrály takto. Nicméně pohled do zákulisí rozhodně nepostrádal zajímavý názor na organizaci masivní akce "zadarmo", kde od začátku vládne totální kalkul a prachy jsou vším....V závěru pak odkaz na vystřízlivění celého období hippies - koncert Rolling Stones v Altamontu. ()
To co jsem čekal jsem neviděl. Alespoň jeden záběr z pódia. Velmi pravděpodobně celý film i příběh mohl být zajímavější z perspektivy někoho jiného. ()
O filmu jsem nikdy neslyšel a nenadchl mě, jako ostatní tady. Hlavní hrdina nezáživný, celé to bylo spíše takové vypovídající než že by mě děj nějak upoutal, proto jsem si dokonce i chvilku z nudy u filmu zdříml, což se mi nestává a zřejmě jsem zrovna zaspal ten potlačený minigay obsah. 3445 ()
Celé tohle období a vše, co k němu patří, mi bylo vždy neskutečně sympatické.. Vůbec jsem nepotřeboval vidět všechny ty hudebníky.. Atmosféra akce, kterou film zobrazil, mi vše vynahradila.. Vybavily se mi časy, kdy jsem já sám na festivalu jezdil bahnem jen v rozdrbaných džínách; časy, kdy jsme s kamarády experimentovali nejen s LSD ale také s láskou a všichni jsme se chovali jako bláznivá bisexuální partička, což skončilo, když nám bylo cca 18.. Všechno to přináší vzpomínky a tenhle film se určitě zařadí mezi mé nejoblíbenější.. Krása :-) ()
Měl jsem 100 chutí odejít z letního kina, ale ten film prostě člověka udrží do konce, protože prostě je potřeba zjistit jak to dopadne. ()
me mladi. ()
Viac ako dej ma potešila festivalová atmosféra filmu. ()
Pomalý rozjezd, občas dobré scény, úsměv vzbuzující Liev Schreiber, zajímavé zpracování kamery, kdy se současně díváme na několik scén, zajímavé zpracování obrazů vyvolaných LSD, ale jinak mě to nenadchlo. A nejvíc mi překvapil nedostatek hudby, která byla jedním z hlavních motivů Woodstocku. ()
perfektně na mne dýchla horká letní festivalová amtosféra, v té době bych snad i chtěl žít. a liev schieber byl dokonalý :D ()
Tuctový rodinný příběh s hodně špatnou kulisou nejlegendárnějšího festivalu všech dob aneb o Woodstocku bez Woodstocku. Hudební uspokojení: minimální (žánr: komedie/hudební...?). Celou dobu jsem čekal, kdy se před hlavním hrdinou rozprostře nekonečný vlnící se dav hippies s Jimim na pódiu, přičemž jsem se dočkal pouze homosexuálních scén a mnoha nesympatických postav. Liev Schreiber a Jonathan Groff ode mě ovšem dostávají palec nahoru. Situace si žádá zhlédnutí dokumentu Woodstock z roku 1970 - pro spravení chuti... ()
Nadprůměrná hudební komedie a samozdřejmě skvělá hudba :) ()
Reklama