Obsahy(1)
Autobiografický hrdina Ari se vydává za dávnými známými i dalšími lidmi, kteří mu mohou prozradit, jestli kdysi byl při krutých masakrech v palestinských uprchlických táborech Sabra a Šatíla. Netradiční dokument je po snímku Persepolis další animovaný film o nedávných dějinách Blízkého východu – stejně poutavý, dojemný i hrůzný. [43. MFFKV 2008] (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (463)
Výborné, animovaný válečných filmů není mnoho, a tohle je prostě paráda. Animace je ůžasná, chování postva "lidské" a celé to krásně utíká plno obrazů jsou dokonalé a na všechno se prostě dobře kouká. Jen škoda závěru který mi přišel takový nic neříkající. ()
Valčík s Bašírom som si pozrel na odporúčanie gudaulina. Na masaker v utečeneckých táboroch Sabra a Šatíla si ešte pamätám, pretože vyvolal pomerne veľký rozruch. Neskôr som aj čítal o nejakých konšpiračných teóriách, ktoré sa snažili premaľovať dovtedajší obraz udalosti. Samotný film ma napriek primeranej dĺžke neuveriteľne vyčerpával. Na animáky som už asi príliš starý a o tomto filme si myslím, že nemusel byť animákom a dokonca ani filmom. Ten vyčerpávajúci monotónny opis udalostí v spomienkach rôznych účastníkov by som si v pohode prečítal. Zaujímavé obrázky boli rozpohybované pre mňa ťažko stráviteľným spôsobom. A nakoniec hebrejčina. Niekde som čítal, že kto raz počuje hebrejčinu, už nikdy nezabudne na jej zvuk. To je pravda, ale ten zvuk ma tiež obral o pohodu pri sledovaní. Podľa mňa išlo o zaujímavé poňatie historických udalostí, s mnohými silnými momentmi, ktoré sa však strácali v monotónnosti zvyšku. ()
Úžasný (až dokumentární) film o skutečné události, převlečený do nezvyklého kabátu animovaného snímku. Osobně si myslím, že to tomuto dílku jen prospělo a zvýšilo jeho zajímavost a líbivost. Navíc skutečnost, že je vše animované, dala režisérovi možnost natočit celý příběh a nepodstrkovat nám pod nos jen kusé záběry skutečného světa, doplněné o táhlé rozhovory. Všech událostí se sám autor zúčastnil, což v člověku vyvolá místy až údiv či zděšení. Velmi zajímavý styl zpracování, ale jak říkám, byl jsem velice překvapen, jak úžasný a nezapomenutelný dojem na mne udělal. Vřele doporučuji. 90% ()
Nejsem příliš vděčný divák animovaných filmů. Přesto potěší vidět, že se díky vymoženostem někam posunul, a nevyužívá se pouze v podobě komerčních reklam či youtuberských videí. Sice nesleduju moc politické dění na Blízkém východu, pokud to není nutné (např. kvůli studijním povinnostem), ale vyrovnání se s jistou národní (válečnou) historií v podobě animovaného filmu snímek činí pozoruhodným. To mne zaujalo a rozhodně jde o dobře zrealizovaný nápad. Líbilo se mi vyprávění a celkový styl filmu, kde je násilí vyjádřeno v podstatě jenom skrze neškodné animace, a do popředí se dostávají zajímavé útržky vzpomínek nejen hlavní postavy i pěkné filosofické rozhovory. Má to myšlenku, občas podněty k zamyšlení, i skrze mou nepříliš oblíbenou undergroundovou hudbu. Bohužel jak jsem byl spočátku doslova nadšen, později má pozornost občas mírně klesala. Též jsem se ztratil, proč se uprostřed válečného dění najednou řešil obchod a promítání videokazet s pornografií, některé podobné výjevy (včetně toho porna) na mne působily až bizardně. Možná jde o vynikající film, ale pro mne ne úplně vynikající filmový zážitek. Rád bych dal vyšší hodnocení, ale závěrečný přechod z animáku do skutečných dokumentární záběrů mne o tom moc nepřesvědčil. (Filmová výzva 2019: Snorlax) ()
Všechno z filmu už tu bylo, i výrazne lépe. Tedy až na tu nádhernou pastelovou "flash" animaci (která je ale u lidí dost toporná). Za ní si film zaslouží zaokrouhlit tu půlhvězdičku nahoru. 3 1/2* ()
Když si Ari Folman uvědomil, že dokument na toto velmi osobní téma by z důvodu nedostupnosti archivních filmových materiálů byly pouze mluvící hlavy, rozhodl se ho natočit jako animovaný. A odvedl při tom prvotřídní práci. Takhle to jsou sice čas od času animované mluvící hlavy, ale slovní spojení „animovaný dokument“ už nepůsobí jako nějaký vtip. Není to sice dokonalé, ale za vidění to určitě stojí. Ještě si zmínku zaslouží perfektně sednoucí hudba Maxe Richtera (90%). ()
Po filme som si išiel rovno ľahnúť.. nestáva sa mi, že polhodinu pred zaspatím premýšľam nad nejakým filmom. Tento ma odrovnal po všetkých stránkach. Odrovnal ma svojou krutosťou, reálnosťou.. všetkým. Celé to išlo moc pod kožu, hudobný motív všetky emócie ešte viac vystupňoval a záverečné dokumentárne zábery by podpíli nohy aj ľuďom bez srdca. 100% ()
Po skvělém Persepolisu jsem se těšil na další animovaný snímek z prostředí Izraele. Bohužel styl vyprávění mi neseděl což nahrazuje překrásná animace a hudba. ()
Nuda, ani jsem to nedokoukala.. ()
Film daleko silnější v jednotlivostech než v celku, což je také jeho největší slabinou. Přesto je velmi silný a právě ta lehká roztříštěnosti je možná i jediným mínusem. Historky jednotlivých aktérů jsou nadherně zpracovány a skvěle zkombinovány se soundtrackem. Postupný přechod animace až do finále funguje přesně jako rozpomínání a klobouk dolů před tímhle geniálním nápadem. Rozhodně vřele doporučuji, ačkoliv dodávám, že Valčík možná jako film vůbec nefunguje a dokáže i nudit, jenže .... nechtějte přijít o ty nejsilnější momenty z celkové stopáže. ()
43rd KVIFF 2008 - OPEN EYES - Otevřené oči - Tak tohle měl být ten letošní (do nebe vynášející) festivalový zázrak?... - 2009 - 60%, AUDIENCE AWARD - Divácká cena deníku Právo (Divácká cena: 1234) - 1.4/233 ()
Animovaná výpověď na izraelsko-arabskou válku, která se klasickému schématu protiválečného snímku vymyká pouze animovaným provedením. Nerad bych někomu lezl do svědomí ale zajímalo by mě kolik lidí z té hromady, která tomu dala 4 a více hvězd, film opravdu strhl. Nebudu snímek nějak razantně hatit jen z toho důvodu, že je zde krutě přeceňovaný, protože i já musím uznat, že má pár slušných momentů, animace není nijak strhující ale rozhodně je zajímavá a hudební doprovod se velmi povedl. Problém je v tom, že hrůzu války (tentokrát v nepříliš známém konfliktu) film do diváka vráží tak doslovně a násilně, že to je docela dost otravný a to ani nemluvím o jednotvárnosti, do které se film po pár minutách dostane. Přiznám se, že kdyby měl film o půl hodiny víc nedokázal bych ho dát najednou, protože i těch 90 minut v mé mysli okusovalo minimálně dvouhodinovou stopáž. I když to tvůrci zamýšleli jinak a jak tak koukám většina lidí to vidí stejně, mě to připadalo jako standardní protiválečný snímek ukazující, že válka není sranda ale jelikož je to výtvarně podané jinak je to okamžitě strhující zážitek, alespoň pro ty co se chtějí tvářit chytřeji než ostatní. Já jsem blbej, proto dávám slabší 3*. P.S: Zajímalo by mě kolik lidí by si z toho sedlo na zadek, kdyby to bylo natočený jako hraný film. Já možná jo. ()
Po formální stránce vynikající snímek, obsah však formu ještě předčí. "Valčík s Bašírem" je dosud nejsilnější uměleckou výpovědí na dané téma, s jakou jsem se (nejen) z izraelské strany setkal. Je třeba zdůraznit, že masakr v uprchlických táborech Sabra a Šatíla neprovedla izraelská armáda, ovšem svojí pasivitou a tichým souhlasem velení umožnila falangistům, aby názorně předvedli jak si představují křesťanskou lásku k některým bližním. (Znásilňování žen i malých děvčat předtím než byla dobita sekerami, mučení a zohavování, masakr ležících pacientů v nemocnici Akka atd.. V průběhu vraždění bylo zabito i 9 Židovek provdaných za Palestince a žijících v Libanonu od roku 1948.) Incident, který je patrně nejostudnější kapitolou dějin židovského státu, vyvolal v Izraeli zděšení a pobouření, které vedlo k ustavení Kahanovi vyšetřovací komise, odstoupení Ariela Šarona z funkce ministra obrany (nikoliv ovšem z vlády, ihned převzal řízení jiného rezortu) a nepřímo i pozdější rezignaci Menachema Begina na post ministerského předsedy. Hlavní inspirátor a velitel celé vražedné akce, šéf rozvědky Křesťanské Falangy Elias Hobeika byl nucen žít po léta v emigraci, po návratu do Libanonu se opět zapojil do politiky, aby se, poté co se rozhodl svědčit o událostech z roku 1982 před belgickým soudem, stal obětí pumového útoku v Bejrůtu v roce 2002 http://en.wikipedia.org/wiki/Sabra_and_Shatila_massacre ()
Geniálně udělané. Dokument poskládaný ze vzpomínek skutečných vojáků, který vlastně ani nejde vytvořit realističtěji, než animací. ()
Fascinující animovaná forma umožňuje Valčíku s Bašírem zachytit efemérnost, kterou jen málokdy vyprodukuje běžný hraný film. Od snových pasáží, přes klipovou estetiku až po hloubkový ponor do nevědomí hlavního hrdiny. V kombinaci s nádhernou hudbou tak dostává dokument téměř magicko-ralistickou příchuť, jež není u válečných snímků obvyklou. Tato je především obohacující díky své schopnosti rozebrat lidskou psychiku (pod tlakem válečné mašinérie) ve všech jejích podobách a vrstvách. Svým způsobem pak dosahuje film větší realičnosti (rozhovory se skutečnými lidmi), ale i imaginace, než většina konkurence. Dojemné momenty se zde střídají s útočnou satirou, málokdy se tvůrcům podaří odhalit válku s takovou hrůzností (jatka koní), či naopak poezií (scéna valčíku, sen o mořské panně). Kdybych to měl shrnout, tak zde naleznete úsměvné momenty i dojetí, hlubokou lidskost i bestialitu, dechberoucí půvab i hrůzostrašnost. A konec? Ten na mě zapůsobil katarzí tak silnou, jako máloco v mé dosavadní divácké zkušenosti. ()
Jak je možné, že film, který vypráví o bolavě politicky vyhrocené události, může nacházet pochopení u tolika lidí? Je to snad tím, že upouští od jakéhokoli ideologického náhledu a oslovuje právě jen to „čistě lidské" v nás? Nebo obsahuje pro diváka s libovolným politickým a vůbec ideovým smýšlením dostatek vějiček, které každého osloví něčím jiným? Zřejmě platí druhá možnost, protože nelze podávat žádnou zprávu bez úhlu pohledu a nikdy se nelze očistit od určitého přesvědčení. Valčík s Bašírem má jenom tu výhodu, že jeho úhel pohledu je humanistický a vyhovuje cílovému publiku - citlivým lidem, které zajímá, co se děje ve světě. A pro ty je snadné ztotožnit se s pacifistickým poselstvím, jež vyprávění nese. Pokud se však na tento snímek podívá kdokoli, kdo nejenže není v srdci humanista, ale především je zcela otupělý vůči umělecké formě, jímž dílo působí, může ho obvinit z velmi drsných věcí. ()
S přibývajícími minutami jakoby filmu docházel dech a šťáva. Málem ukolébaná ke spánku jsem bohužel v úplném závěru procitla a jen jsem si smutně povzdychla. Nad těmi reálnými záběry i nad filmem samotným. ()
Vizuálně nádherně zpracováno, jsou tu znát emoce do díla vložené, je to vlastně kreslený dokument, který by vás zdaleka tak nezaujal, být natočen tradiční formou. Chvílemi zapomínáte, že nesledujete živé herce a pravé exteriéry, tolik vás to pohltí. Dalším plusem je skvěle zvolená hudba a scéna s vojákem tančícím smrtící valčík je geniální - tolik vyjadřuje, že celé válečné běsnění je vždy založeno na lidském strachu. Mírnou výhradu bych měla k nevysvětleným okolnostem, důvodům a zúčastněným stranám této války, jelikož jsem zrovna před dvaceti lety nebyla válečným zpravodajem na Blízkém Východě, mám v tom docela zmatek, ale to už bude asi můj problém :-) ()
Film, jehož záběry se mi živě vybavují ještě dva roky po shlédnutí stejně živě, jako bych ho viděl včera. Doslova se člověku zažere pod kůži. Celkový dojem: 85% ()
Reklama