Obsahy(1)
Autobiografický hrdina Ari se vydává za dávnými známými i dalšími lidmi, kteří mu mohou prozradit, jestli kdysi byl při krutých masakrech v palestinských uprchlických táborech Sabra a Šatíla. Netradiční dokument je po snímku Persepolis další animovaný film o nedávných dějinách Blízkého východu – stejně poutavý, dojemný i hrůzný. [43. MFFKV 2008] (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (464)
po persepolisu další kreslené drama...o poznání depresivnější poučnější.. a bohužel pravdivější ()
9/10 Výborné, zajímavé, netradiční..... Chápu celý ten humbuk kolem. Učarovalo mi, jak film zajímavým způsobem řeší dávné temné vzpomínky na masakr v Libanonu, jen samotné vysvětlení hlavního snu mi přišlo hodně rychlé a zjednodušené, jinak ale velká pochvala. Animace naprosto uchvacující. ()
Ano, obsah silný, téma a zpracování zajímavé, ale tak nějak mě film nedokázal vtáhnout (zvlášť na začátku). Na běžících psech v úvodních titulkách bylo akorát zajímavé to, že člověk netušil proč a kam běží, jinak nevím, z čeho byli jinak někteří tak nadšení. Poslední záběry sice autentické a srdceryvné, ale autor si je mohl odpustit. Na film se podíváte, řeknete si "hmm, zajímavý.." a pak pustíte z hlavy.. ()
Zajímavé... ()
Velmi pekne animovany film rozpravajuci o krutych udalostiach masakru v palestinskych taboroch Sabra a Šatíla. ()
Pusobivy film, zajimava stylizace; z filmu vycniva mozaika jednotlivych udalosti - vzpominek. To bohuzel nepasuje do sebe po celou, neprilis dlouho delku snimku - vse kazi misty rusivy element neustaleho hledani odpovedi pomoci rozhovoru (dokumentarni charakter) a neustaleho cestovani hlavni postavy... ()
Tenhle film jsem si pustil aniz bych si o nem zjistoval vic informaci a celou dobu jsem se u nej dobre bavil a pozoroval zajimave provedeni, poslouchal zajimavou rec, emocne velmi silnou hudbu a bral to jako zajimavej pribeh, protoze jsem nevedel o tom, ze se neco takovyho skutecne stalo...o to vic me dostalo kdyz po dlouhy dobe kreslenyho stylu prisli na konci dokumentarni zabery ukazujici utrzek skutecny udalosti....asi nejsilnejsi film s podobnym provedenim na ktery si v zivy pameti vzpomenu. ()
Tento film zájem diváka nastartuje hned úvodní strhující scénkou se smečkou rozzuřených psů běžících městem, rozrážejících židle pouličních barů a vztekle vrčících na malou hrstku lidí, kteří tvoří na ulicích města dojem relativního liduprázdna. Opravdu se mi tehdy v kině tajil dech a nad hlavou se mi zjevil obláček s nápisem "WAAAAU". O hudební podbarvení psího funění a odrazů tlap od země se postaral decentně vrnící a lehce narezlý basový ARP dodávající úvodní scénce správně napjatou atmosféru a dynamičnost. Jako dokonalá se mi zdá i volba barev jednotlivých scén, která ve spojení s revoluční animační technikou vyvolávající dojem perspektivního promítání působí místy tak reálně, že se alespoň můj mozek při vtažení do děje nechal několikrát ošálit a vnímal obraz jako by byl skutečně natáčen kamerou. Scénka s odvážením raněných a mrtvých k vrtulníkům mně doslova vyrazila dech tím, jak dokonale je možné vyrobit v "kresleném" filmu dojem záře světel a lesku (např. lesk přikrývek mrtvých vojáků na nosítkách). To se nedá napsat, to se musí vidět. Vážnost celého děje je místy výrazně odlehčena komickými scénkami (scénka s tankem projíždějícím se po střechách aut doprovázená písní "Libanone, dobré ráno"; videokazeta s panem instalatérem "Hier kommt der Klempner 2"; video doprovázené písňí "Bombardoval jsem Bejrut"). Závěrečná scéna, která je skutečně točená kamerou však ukazuje takové detaily, které člověka doslova opaří a člověk to u titulků musí ještě chvíli rozdýchávat. Tento film mám ve své filmotéce ve škatulce pro TOP filmy, proto hodnotím bez váhání 5/5. ()
Veľmi pekná animácia, silný a pútavý príbeh, celkový dojem za 5* ()
Tak takovéhle hrobové ticho po závěrečné scéně jsem v kině již dlouho nezažil . ()
Vynikající, až na dřeň jdoucí film. Téměř až dokumentárně reálná forma v kombinaci s vynikající animací a hudbou vás přimrazí. A k tomu si připočtěte syrový, drsný, emocionálně nabitý obsah zobrazující zrůdnou, těžko pochopopitelnou, a přesto mrazivě reálnou válku. 90% ()
Palestinci od okupace vlastní země v roce 1948 trpí a procházejí si už přes 60 let trvalým ponižováním a strachem o holý život, protože vše ostatní, zemi, domy, pole jim sionistický režim sebral. Jeden izraelský generál už začátkem 70. let prohlásil: "Palestince nelze chápat jako vrahy, jak by totiž bylo vám, kdyby vás někdo vyhnal do uprchlického tábora, zabíral vám domy, pole a osady, kde jste žili vy i vaši předci?"... Je mi Palestinců líto... Ať žije svobodná Palestina! Samotný dokument mě velmi "sebral" a je to opravdu syrová podívaná o surových činech. ()
proč je zde tolik milovníků komiksů, kteří mají pocit, že film Valčík s Bašírem je uměním? Je zde v komentářích poměrně hodně emotivních výkřiků, ale asi jde o lidi, kteří nemají tak zvaně nakoukáno, protože například ruská hvězda animovaného filmu Alexander Petrov, který vytvořil například filmy Stařec a moře, Rusalka nebo Moja ljubov, nastavil laťku estetiky, techniky, výtvarného konceptu a celkové úrovně natolik vysoko, že film Ari Folmana není schopen doběhnou snad ani k odrazišti. Umění je něco jiného než Valčík s Bašírem, stejně tak surrealismus je něco jiného nebo rekonstrukce paměti je něco jiného. Film samotný nemá valnou hodnotu, protože podstata izraelského státního terorismu je Ari Folmanem nezměněná a to je právě asi ta největší chyba. Nelze nahlížet pohledem zbytnělé psychoanalýzy na gigantický krvák a přitom prožívat utrpení "nevinného" vojáka, traumatizovaného natolik, že nám nezbývá než ho politovat, jak to má těžké - to je perverzní a neakceptovatelné. Izrael a jeho ozbrojené síly jsou podstatou problému. Jejich rolí vše začíná i končí. To však Ari Folman ve svém filmu ani nenaznačil. ()
Vizuálně působivé vyprávění o hrůzách války. Folman udělal dobře, když se rozhodl při vytváření tohoto snímku zvolit rotoskopii místo hraného filmu. Animace filmu svědčí, je protkán působivými scénami, které jen tak z hlavy nedostanete. Navíc by se dalo říci, že surrealistické výjevy povyšují snímek na uměleckou úroveň. Samozřejmě také musím vyzdvihnout hudbu, která svou krásou a podmanivostí dotváří již tak skvělý dojem z filmu. Valčík s Bashírem je po vizuální stránce skvostem, kterému však nechybí ani hloubka. Toto autobiografické hrůzné válečné svědectví diváka zkrátka pohltí svou atmosférou a umožní mu prožít silný smyslový i emoční prožitek. ()
Neuveriteľne pôsobivý film potvrdzujúci, že animovaný film nie je žáner, ale médium, ktoré unesie akýkoľvek žáner, vrátane dokumentárneho filmu. Zvuková stopa pôsobí ako autentické, až psychoanalytické interview s priamymi účastníkmi udalostí, ku ktorým boli dotvorené animácie. A záverečné preľnutie do dokumentárnych záberov BBC priam vyrazí dych. Hoci je Izrael fakticky ázijskou krajinou, takéto filmy dokladujú, že so svojimi historickými zlyhaniami sa vyrovnáva európskym spôsobom. Či skôr, euro-americká civilizácia prevzala kritickú reflexiu vlastnej minulosti práve z judeo-kresťanského sveta. ()
Takhle nějak měl asi vypadat Alois Nebel, dokonalá práce s rotoskopií a příběh, který nenechá člověka chladným ()
Prvních pár minut jsem se musela se stylem animace sžívat (až moc slabý tempo na můj vkus). Začátek teda nic moc, ale potom se s nímek perfektně rozjel. Nemám animáky moc v lásce, ale tohle mi sedlo. Jako hraný film by to byla asi dost nuda, ale animák doplněný o skvělou hudbu a hodně vymazlené artové scény se mi líbil. Souhlasím s ostatními, že poslední scéna to pokazila, a proto dávám čtyři. Nevím, jestli si režisér myslel, že nejsme dostatečně nalomený a je třeba ukázat pravou červenou nebo co? ()
"Animované hrůzy zůstanou hrůzami" Když si o nějakém snímku člověk přečte, že je animovaný, ihned se mu vybaví filmy jako Shrek, Madagaskar, Hledá se Nemo. „Animáč“ je dáván do souvislosti především s humorem, veselou atmosférou a dobrým koncem. U Valčíku s Bašírem by jste proto mohli být překvapeni. Příběh je o Izraelci Arim, který ztratil paměť a po 20letech se vydává hledat své kamarády z války v Libanonu, během níž se odehrál masakr v táborech Sabra a Šatíla. Ari postupně nachází ztracené střípky celého příběhu, uvědomuje si, jak blízko masakru byl a dozvídá se též důvod jeho dočasné amnézie. Ari je nezkušený voják, který je bez slitování vrhnut do děsů války. Stejně jako jeho kamarádi netuší, proč a za co bojuje. Nechápe význam války: „Válka je neuvěřitelně zbytečná věc. Nejde tu o slávu ani o hrdinství. Zpravidla nějaký mladíček jde a neví kam; střílí, aniž ví na koho; je zabit nebo zraněn, ani neví kým.“ Valčík s Bašírem je během krátké doby již druhým animovaným filmem z blízkého východu. Trnitou cestu k úspěchu se v již roce 2007 pokusil prošlapat snímek Persepolis francouzské režisérky původem z Iránu Marjane Satrapi. V Česku byl film promítán pouze v artových kinech, kde právem sklidil úspěch. Oba režiséři si kladli za cíl především informovat publikum o událostech (islámská revoluce v Íránu, občanská válka v Libanonu), o kterých se příliš nemluví a nejsou v obecném povědomí mladších generací. Forma byla totožná- animovaný film. I díky tomu je ve Valčíku podáno několik scén, ukazující vážné věci poměrně vtipně, aniž by to působilo rušivě. Závěr filmu je plný emocí, zvláště pak poslední dvě minuty, které obsahují dobové záběry z míst masakru. Tvůrci se nijak nezalekli konvencí a naservírovali divákovi naturalistické obrázky výsledku zvěrstev páchaných i na ženách a dětech. ()
Zajímavý film s poselstvím a úžasnou výtvarnou stylizací. ()
Tento snímek v sobě obsahuje kombinaci tolika povedených věcí, že to je k neuvěření. Animace, řeči o paměti, příběh, hudba, dialogy, vtipné i smutné scény - to všechno spolu vytváří hodně silný celek. Kousek izraelských dějin podán bravurním stylem. ()
Reklama