Réžia:
Jonas PateScenár:
Thomas MoffettKamera:
Lukas EttlinHudba:
Brian ReitzellHrajú:
Kevin Spacey, Dallas Roberts, Jack Huston, Pell James, Robin Williams, Sierra McClain, Laura Ramsey, Saffron Burrows, Keke Palmer, Robert Loggia, Mei Melançon (viac)Obsahy(2)
Snímek Cvokař představuje pestrou mozaiku hollywoodských postaviček: všechny tápou, všechny v tom velkém a zkaženém Městě andělů zkouší najít pravdu. Neurotický agent trpící obsedantně-kompulzivní poruchou, puberťačka neschopná vyrovnat se s matčinou smrtí a posedlá sledováním filmů, obstarožní herečka se svým nešťastným manželstvím i snaživý, ale Hollywoodem opomíjený mladý spisovatel... všichni mají jedno společné: psychiatra Henryho Cartera. Ironií osudu je, že Carter, na kterého se všichni s důvěrou obracejí, je z nich asi nejbezradnější. Tento prominentní cvokař s hvězdnou klientelou se ve skutečnosti není schopen vzpamatovat z nedávné osobní ztráty. Dny tráví pokuřováním trávy a přestává dbát na svůj zevnějšek. A co hůř - ztrácí veškerou dřívější víru ve svou schopnost pomoci pacientům. Střídavě tragický a škodolibě komický film Cvokař podává svědectví o síle mezilidských pout a připomíná, že nikdo z nás nemůže být sám. (Magic Box)
(viac)Videá (2)
Recenzie (191)
Komedie ani náhodou, drama ve smyslu, jaké šílené absurdity život s sebou nese, traumata, deprese, ale i naději a vyrovnává se s nimi každý po svém. Psychiatr, co hulí jako fabrika, má taktéž svého démona, a také kámoše, co nabízí kvalitní matroš. A velmi prachatou klientelu, do které se nechtěně zamíchá neprachatá, krásná tmavá holka. No, pacient Robin Williams byl slušný, ale Kevin, to byl se svým strništěm a občas pomuchlaným zjevem, Bůh. ()
Příjemně depresivní černé pohuleníčko na téma lehce humorné sociální drama o několika patrech……..možná s ukrytou hlubokou myšlenkou. Několik povedených scenáristických nápadů, několik slušně zahraných postav, několik podmanivých momentů a také několik hluchým minut…..zajímavé, ale místy nefunkční - lepší dvě nebo horší tři hvězdičky. ()
Zaujimavy film, ktory je pre mna tazke hodnotit. Na jednej strane som sa (zjavne oproti vacsine publika) vobec nenudil a pomale tempo sklbene so Spacey-ho ponurym herectvom mi sadlo velmi dobre. Na druhej strane tam nenachadzam ziadnu hlbsiu vypovednu hodnotu, nieco, na zaklade coho by som ten film odporucil, vyzdvihol. Mozaika "pribehov zo zivota", ktora bud v spravnom rozpolozeni silno zaposobi na pocity a vysumi z vas postupne a pomaly, alebo vas nezasiahne vobec. P.S. Ubehol viac ako mesiac a stale to zo mna ani prinajmensom nevysumelo. Asi to ma predsa len nieco do seba... ()
Hodně, hodně jsem si tento film chtěla oblíbit, protože v jeho jádru je ukryta řada aspektů, které mám v příbězích ráda: hlavní hrdiny je lidský, zranitelný (a zraněný), postavy nejsou rozděleny na kladné a záporné. Bohužel po scénáristické stránce vše úplně nefunguje – a i když jsou to jen detaily, výrazně ovlivňují můj celkový dojem. Jsou to zbytečné expozice, kdy některá z postav jen kvůli divákovi vysvětluje to, co všichni v dané scéně ví. Jsou to neuvěřitelné náhody jako moment, kdy jedna z postav najde cosi, co se jí přímo týká, pohozené na ulici. Je to uspěchaný scénář, který se v závěru snaží divákovi vnutit rychlou proměnu postav, ačkoliv stopáž by si zasloužila deset až dvacet minut navíc. Je to konec, který náhle změní vyznění celého filmu. U jiného žánru by tato zaškobrtnutí scénáristovi asi prošla, když se však snažíte dát dohromady civilní, citlivou, civilizační výpověď, může několik nerealistických scén snadno udělat z filmu s velkým potenciálem jen zapomenutelné drama. ()
Odlehčeným způsobem zpracovaná variace na téma mozaiky prolínajících se lidských osudů. Kevin Spacey je jako věčný zhulenec dokonalý a jako věrný zákazník nikdy neopomene převzít "zásilku" zboží s nápaditými názvy:) Dále mě potěšil Mark Webber, který se mi prvně zalíbil již ve filmu Můj miláček ráže 6,65. I přes nenáročný děj a ne tolik do hloubky prokreslených, avšak zajímavých charakterů, jako kupříkladu v 21 gramech či Magnólii, ze snímku vyzařuje melancholie a smutek. Cvokař může pohladit po duši ty, kteří se sami nepovažují za "normální" či mají dojem, že by potřebovali odborně poradit. Nebo mají pocit, že jejich myšlení, posedlosti či jiné "výchylky" nezapadají do běžného, stereotypního chodu společnosti. Často jsou však naše "úchylky" a skryté odlišnosti nástrojem, který nám pomáhá přežívat v realitě. "Tímhle běžně nejezdím, ale žena mi včera sebrala klíčky od auta. Ani se jí nedivím, jsem pořád zlitej." :) ()
Reklama