Réžia:
Uli EdelScenár:
Bernd EichingerKamera:
Rainer KlausmannHrajú:
Martina Gedeck, Moritz Bleibtreu, Johanna Wokalek, Nadja Uhl, Stipe Erceg, Niels Bruno Schmidt, Vinzenz Kiefer, Simon Licht, Alexandra Maria Lara (viac)Obsahy(3)
Historická dráma o nemeckej radikálnej skupine RAF. Masové protesty a narastajúca politická uvedomelosť mladých ľudí v šesťdesiatych rokoch vyústili na začiatku nasledujúceho desaťročia do radikalizácie študentov, ktorí sa chceli vymedziť voči nacizmu, za ktorý bola spoluzodpovedná generácia ich rodičov. Zároveň sa snažili o boj proti tomu, čo považovali za priame pokračovanie nacistickej politiky - americkému imperializmu, podporovanému nemeckou vládou, ktorej členovia sami mali nacistickú minulosť. Ich úsilie postupne prerástlo v ozbrojený zápas so štátom, v ktorom ani jedna z bojujúcich strán nebrala ohľad na nič a na nikoho... (STV)
(viac)Recenzie (485)
Vystřízlivění z ideálu - okamžik v kterém pro své přežití uchopuje idea nástroje tyranie, jen aby ubránila svou existenci. Depresivní, beznadějné, strhující. ()
Strhujúci pohľad na dobu politických útlakov v Nemecku a následný vznik skupiny ľudí, ktorý sa búria proti systému čo vedie k vzniku skupiny RAF. Táto organizácia bola považovaná za teroristickú skupinu, ale oni sami sa len búrili proti politickému a policajnému štátu kde sloboda strácala na hodnote a preto sa chceli za ňu byť, či položiť zaň život....Sú dva pohľady ....sú dve možnosti....ale len jedna cesta.... ()
Kvanta postav a jmen v dost strhující historické rekonstrukci. Teroristé celého světa spojte se a jak hloupé s něčím nespokojené ovce prozřou a sledují zhroucení svého snu. Psychologie postav (hlavně Meinhofová) je zajímavá od začátku do konce, a ikdyž jsou některé podněty zbytečně moc transparentní, na působivosti neztrácejí. Obrovským problémem ale je, že málokterá postava dokáže tolik zaujmout. Holky vypadají jedna jako druhá. Chvíli se tam mihne jedna a pak zase druhá a najednou je z té první obrovská oběť, jenže neznalý divák si může říct jen "hm aha...". Pro starší ročníky musí jít o něco hodně silného. Mladší divák bohužel oceňuje akci, popravy a surovost teroristů. 4* ale jen s odřenýma ušima. ()
Německé filmy moc nemusím, ale po Životech těch druhých jsem sáhnul po druhé straně hranice a opět jsem nebyl zklamán. Zatímco na východní straně Německa řádila STASI, tady se to hemžilo příznivci levicového hnutí RAF toužícími po šíření socialismu i na západě. A rozhodně si neberou servítky a rovnou používají teroriské způsoby. Západoněmecká policii působí proti svým kolegům z východu někdy bezradně i směšně, až se tomu nechce věřit, že lidská práva měla větší hodnotu než nepřátelé státu. Přesto celkově tleskám a jsem rád, že jsem se dožil toho, že i tato doba se k mým očím dostala v jiném světle než tehdy hlásala prorežimní propaganda. Natočeno řemeslně bez připomínek, herci vybráni vhodně, vyzdvihnul bych Martinu Gedeck, které mne už podruhé mile překvapila. ()
Príliš politické. Překombinovaný ()
Ťažko sa hodnotí takýto film, pretože by ste najradšej skočili do deja a všetkých tích teroristov pochytali, narezali, nasolili, nedali piť a pomaly ubili k smrti. Američania napadnú Vietnam a v Nemecku začnú proti tomuto počinu vehementne protestovať (rozumej demolovať, zabíjať, podpalovať) skupiny poväčšinou mladých ľudí.Vzniká teroristická skupina RAF a dlhoročný boj proti nej. Nech boli ako koľvek pekné tie teroristky, nezískali si u mňa ani za mák sympatií a bez mihnutia oka by som ich postavil k múru. Terorizmus bolo, je a ešte bude svinstvo najväčšieho zrna proti ktorému sa dá len veľmi ťažko bojovať. Ak vôbec. ()
Excelentní vhled. Absolutní hodnocení nedávám jen proto, že to není až tak osobní film, který by mi brnkal na strunky uvnitř mě. ()
Tohle se Němcům povedlo, flákota historie na filmovém plátně, a žádné zabarvené přibarvenosti. Ostatně to všecko trvá víceméně dodneška, kdeže se RAF na Blízkém Východě školila? A co by ti robinhoodi říklai 11. září? Bohatým brát, chudým dávat, k tomu se vrátí ještě naše děti. A nekopírují dnešní muslimští teroristé tak trochu RAF? Je tady další otázka: je nějaký rozdíl mezi teroristy? Je tady další odpověď: asi takový jako mezi lidmi... A zaposlední: Proč se něco takového nedá natočit tady? Jo, James B. to má lehký... Levicová intelektuálka Ulrike Meinhofová to měla těžší. A nechala se vtáhnout. A zaplatila příšerně. Jenom ta muka pochybností... ()
Aby Uli Edel přivedl na plátno celou historii RAF, potřeboval by alespoň desetihodinovou stopáž. Přesto se úspěšně pokusil vše vtěstnat do délky celovečerního filmu. Nedává prostor laciné akci (ta je většinou jen ve formě svižných montáží) a pomocí oldschool triků přivedl realisticky tíživou atmosféru 60. a 70. let. Vytvořil evropský velkofilm hlavně stále aktuálním tématem. Za zmíňku určitě stojí i velmi slušný instrumentální soundtrack připomínající Powellova Bournea. 80 % ()
Po mém osobním a zpětném zaujetí o problematiku RAF po shlednutí Baader Meinhof Komplex, je snímek skoro přesnou rekonstrukcí. Tím kvalita stoupá. ()
Největším kladem filmu je fakt, že přes cílení na široké publikum se nesnaží být ani didaktický ani manipulativní. Už dopředu jsem se připravoval na to, že slibovaná rekonstrukce bude podána způsobem více čí méně sofistikovaně naznačujícím, že teroristé nemohou být ničím jiným než nemocnými, fanatickými či jinak pokřivenými bytostmi, se kterými můžeme pouze nadřazeně soucítit (jako např. Let číslo 93). Místo toho přišel svižně sestříhaný politický thriller, který se nesnaží ani poučovat, ani nepodává emocionální či intelektuální návnadu maskující pilulku korektnosti (jako např. Hotel Rwanda). Zvolil si naopak tu nejodvážnější cestu: umožnuje divákovi identifikaci s teroristy. Navzdory objektivnímu přístupu lze tušit, jaké jsou výchozí názory tvůrců. Těžiště vyprávění tvoří kultivovaný vyšetřovatel v podání Bruna Ganze, který rozumí pohnutkám teroristů a je jediným představitelem státu, který se k nim nestaví přezíravě a svými komentáři děj rámuje do uceleného pohledu. Na začátku jsme svědky demonstrace, kde policejní jednotky přihlížejí útoku přívrženců vládou protěžovaného diktátora na levicové demonstranty. A když konečně zasáhnou, tak proti pokojným demonstrantům. To je obrázek policejního německého státu začátkem 70. let. Rozčarování a hněv se následně přelijí do revolučních nálad a s rostoucí arogancí státní správy nepřipouštějící diskuzi, přerostou v teroristické akce. Příznačná je scéna únosu vysoce postaveného činitele - odmítnutí podřídit se požadavku teroristů není projevem odvahy, ale arogance moci nepřipouštějící si myšlenku, že by na něj opravdu mohli vystřelit. Přestože akce RAF nekončí teroristickým happy endem, z filmu pro mě osobně vyplývá, že smysl kupodivu měly. Po očistných krvavých lázních, je na konci filmu úvodní demostrace policejní zvůle méně pravděpodobná a arogance všemocného státu otřesena. Svým způsobem se nesly činy teroristů, když pomineme jejich levicovou rétoriku, v duchu nevyhnutelnosti. Ti rozlobení mladí lidé jakoby byli svou životní situací předurčeni udělat pro dějiny kus špinavé práce. Jejich jednání mělo smysl, i když zřejmě poněkud jiný, než si oni sami mysleli. ()
Teda, Němci opět vytáhli do kinematografie s další částí jejich temnější historie. O RAF a tomto období Západního světa jsem prakticky do zhlédnutí snímku nic nevěděl, dokonce jsem ani netušil, že má jistou spojitost s teroristickým masakrem na olympijských hrách v Mnichově v roce 1972 či občanskou nespokojeností s válkou ve Vietnamu, která dala do pohybu nemalé množství lidí v celém světě. Uli Edel nám zde naservíroval sakra dobrou rekonstrukci bez jakýchkoliv kompromisů, ať už to byla bitka na začátku snímku nebo krvavé přestřelky v průběhu. Ačkoliv první polovina byla hodně nadějně našláplá, druhá část už byla více ucouraná a zaměřovala se spíše na psychologii členů RAF. Přesto udělal Baader Meinhof Komplex na mě velký dojem, a to hlavně díky perfektním hereckým výkonům, z nichž bych chtěl vyzdvihnout především Martinu Gedeck alias Ulrike Meinhof a také díky propojení s autentickými záběry té doby. Danke za perfektní zážitek! ()
Dost náročný, ale dokonalý film, kterému by přesto neuškodilo o pár minut méně. Je to skvěle propracovaný a hlavně detailně zaměřený na důležitou jak společenskou tak politickou událost(i). Před několika lety jsem to viděla a byla jsem z toho v šoku, jelikož jsem neporozuměla plno věcem. S odstupem 5ti let (a určitým dozráním :D ) jsem seděla přikovaná v křesle a sledovala každou minutu :) ()
momentálně asi nejzásadnější historický film o poválečné politické situaci v Německé říši a začátku politického terorismu v západním světě.... I přesto, že se zdá film zdlouhavý, je neskutečně přímočarý a snad žádná scéna není navíc...... Argo jdi se vysrat. ()
Viděl jsem bez titulků, takže mi toho asi dost uniklo, ale každopádně velmi zajímavě podáno. Můžu opravdu potvrdit až dokumentární přesnost, i když spousta událostí nebyla podložena, ale v těch nejistých místech si naštěstí režisér nechal otevřené dveře (nebyly vidět sebevraždy, ...). Naprosto souhlasím s tím, že není lehké narazit na hezčí teroristky. Možná až film uvidím s titulky a pochopím ho zcela, tak se nebudu bránit ani 5*. ()
Pecka. v poslední době se mi představily dva životopisně-historicko-dramaticky-akční kousky z evropské produkce a to ošlehaný Mesrin a skupina Baadera-Meinhofové. Z Mesrinova zfilmovaného příběhu, hlavně tedy z L'Instinct de mort (první části), jsem byl celkem unešený, ale RAF z něj už po hodince koukání udělala úplného břídila. A to tu ještě byla další hodina a půl k tomu. Některé filmy by mohly nudit za vlast i při stopáži dvaceti minut, ale tady dvě a půl hodiny v kině neutíkají rychle, člověk cítí že je to dlouhé, ale to neznamená, že by se byť i v statických a ideologických částech nudil. Film má spád, a ve chvíli kdy už si člověk myslí, že se zápletka s Baaderem, Ensslinovou a Meinhofovou chýlí ke konci, jsme teprve v polovině a film nám jako na horské dráze nadhodí další zvrat a divokou jízdu. PO filmové stránce prostě velice dobrý kousek po všech stránkách. A to i v rámci obsazení, které je opravdu dobré (a objevily se tam i pro mě známé tváře: Ganz a Bleibtreu) a hlavně hodně trefné. Co se týče ženské části, po představení měl kamarád vtipnou poznámku ve smyslu, že vzhledem k tomu, jak pěkné herečky tam byly, tak to musel být v Německu opravdu náročný casting... Dále mě potěšilo, že si film na nic nehraje a nabízí obě strany mince, a i její hranu. A to mi navíc potvrdila jedna starší paní, co na představení seděla kousek od nás, když po titulcích, jak lidé odcházeli, přišla s krátkým poselstvím "Já jsem tam byla. Zažila to. Bylo to přesně tak." ()
Film, který, v rámci možností, nezaujatě sleduje první a druhou generaci mladých teroristů z Rote Armee Fraktion. Na jednu stranu chápete pohnutky jejich činů a snad s nimi i trochu sympatizujete, na druhou stranu opovrhujete fanatismem a prostředky, kterými chtějí poměry ve světě změnit. V tomto snímku mě dostalo naprosto všechno: hudba, herci atmosféra, akce a dokonce i ta němčina mi přestala po chvíli vadit. Našlapaný film po všech stránkách! ()
Rozhodoval jsem se, zda 4 či 5 hvězdiček, ale musím dát plný počet. Filmu jsem se vyhýbal, protože nemám rád německou kinematografii, naštěstí jsem udělal dobře a dal jsem filmu šanci. Jednu chvíli jsem fandil RAF, na to jsem si říkal jací idioti to jsou a zase naopak. Víc takových filmů. ()
Film, který se natvrdo zahnízdí ve vaší hlavě a už ho odtud nedostanete. Na začátku se člověk skoro bojí, že po útoku policistů bude teroristům z RAF snad fandit, ale jejich pozdější činy vás brzy vyvedou z omylu, ačkoliv s některými (opravdu jen obecnými) názory jsem souhlasil, s jejich obhajobou už určitě ne. Navíc další generaci RAF už poté opravdu nejde o nějaké vyšší cíle... Zůstal jsem tupě civět skrze celé titulky a říkám, že už dlouho dlouho mě žádný film takto nedostal a to si docela drží takový zdravý odstup a vlastně sám o sobě nic neglorifikuje ani nezavrhuje.. Myslím si, že takové filmy jsou důležité pro společnost a jen víc takových! ()
Nevím jestli tímhle filmem chtěli tvůrci RAF oslavovat nebo varovat před tím,aby se něco takového neopakovalo. Ať tak nebo tak,film je to vynikající a aspoň u mě jen potvrdil to,co si o těhle bojovnících za svobodu myslím a co bych s nima udělal. ()
Reklama