Réžia:
Wilson YipKamera:
Sing-Pui OHudba:
Kendži KawaiHrajú:
Donnie Yen, Simon Yam, Lynn Hung, Hirojuki Ikeuči, Gordon Lam, Terry Fan, Dennis To, Yanneng Shi, You-Nam Wong, Tony Siu-Hung Leung, Carlson Cheng, Kong Kam (viac)Obsahy(5)
Čína, rok 1935. Kluby bojových umění v městě Foshan nabírají na popularitě a Ip Man (DONNIE YEN) je nezpochybnitelným vládcem umění wing chun, čím dál populárnější verze kung fu. Klidný život jeho rodiny a přátel však převrátí vzhůru nohama japonská invaze. Poté, co odmítne učit okupační vojáky svému umění, je přinucen bojovat o své vlastní přežití v sérii výzev, jež vyvrcholí soubojem na život a na smrt s nejlepším japonským bojovníkem. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (783)
Nemastné, neslané a nepřirozené souboje se se souboji v Ong-bak nemohou vůbec srovnávat. Navíc choreografie je až na scénu s několika protivníky nudná. Narozdíl od výše zmíněného. Scénář - naivní až infantilní a emocionální náboj směrem k divákovy - nula. 60% za celkovou vizuální stránku. 87% ? Zřejmě chyba numerického algoritmu této databáze. ()
Nehraje v tom ani jedna panda a je to asi takhle: "Mé Kung-fu je lepší něž tvé Kung-fu! Ne, to se mýlíš, pane! Mé Kung-fu je lepší něž tvé Kung-fu! Při vší úctě a s maximální pokorou, mýlíš se ty, pane! Mé Kung-fu je lepší něž tvé Kung-fu! Ne, ne, ne a tisíckrát ne! Neuraž se, pane, ale mé Kung-fu je nejlepší Kung-fu ze všech Kung-fu, tudíž logicky musí být lepší než tvé Kung-fu! Taková drzost! Jsi neskonale domýšlivý ohledně svého Kung-fu! Ač mě mé Kung-fu učí pokoře a Kung-fu sebeovládání, nedáváš mi jinou možnost než porovnat, je-li mé Kung-fu lepší než tvé Kung-Fu.... (Urrrgh, Vzzzzum, Sssssvist)". Choreograficky perfektní Kung-fu, zabalené do klišovitého patosu tak hustého, že jej má místy problém prokopnout i dokonalé Mavashi pana Yena. ()
Nikdy mě nepřestanou udivovat filmy o bojovém umění, po výborném, ale trochu moc americkém snímku Fearless, kde se již tradičně hlavní role zhostil Jet Li, je tento film s Donnie Yenem lahodným překvapením a dalším dílem do sbírky nejlepších filmových počinů za rok 2008. Už od počátku jsem byl velmi zvědavý, jak se Donnie Yen své role ujme a nejen, že jsem po zhlédnutí filmu nebyl zklamán, ba naopak, byl jsem přímo nadšen. Děj je zasazen do období před 2. světovou válkou, kdy Japonsko okupovalo Čínu. Příběh nás zavede na stopu mistra bojového umění Wing Chun do městečka Fo Shan, kde Ip Man žil a jako aristokrat většinu svého času věnoval zdokonalováním svých technik. Přišla však válka a nastala doba japonského teroru. Mistr se musel vzdát svého panství a pracoval dokonce jako chuďas v uhelném dole, aby uživil svou rodinu. Film nám ukazuje Ip Mana jako skromného člověka, který se svým chováním řadí mezi obyčejný lid, na nikoho se nepovyšuje a své bojové schopnosti používá s rozvahou a spíše na obranu. Zde si vybavuji souboj v jeho domě s nafoukaným Jin Shan Zhaem, který jej přišel vyzvat, poté co spráskal všechny mistry ostatních škol ve městě doslova jako psy. Ze začátku sice odmítl, ale nakonec ke střetu stejně došlo, jeho žena ho však varovala, ať doma nic nerozbije. Jeho styl, respektive oponentova neschopnost zapříčinila rozbití vázy a po chvilce přijel jeho syn na vozítku a pronesl: "If you won't attack, all the things in the house will be broken." a zase odjel. Jsou zde tedy i ty vtipné momenty, z počátku se jedná o hravou akci, s příchodem války však postupně přituhuje a film se mění v drama, ve kterém už jde o boj na život a na smrt. Obzvláště, když se na scéně objeví japonský generál, který sice ctí tradice a libuje si v bojovém umění, ale má u sebe despotického zástupce. Mít německou uniformu, hned si řeknete fašista. Choreografie bojových scén je výborná a nejeden souboj si náležitě vychutnáte, např. boj o pytel rýže s deseti protivníky najednou je vynikající. Potěšující je také to, že tento film není jen tupou mlátičkou, ale příběhem o jedné legendě historie, u které se učil i samotný Bruce Lee. Obraz, kamera, střih, pěkná hudba (Kenji Kawai), všechny tyto aspekty jsou prostě na vysoké úrovni. Pro milovníky bojových umění je Ip Man záležitost opravdu lahůdková a i když přišel skromně, odešel ve velkém stylu a zase o něco víc překonal své předchůdce. (9/10) ()
Hongkongská akční superstar a znalec řady bojových umění (a údajně fanda MMA;)) Donnie Yen v roli Mistra všech ajťáků, legendárního IP Mana! Mistr promine, ale byla to tragédie českého dabingu, co mě přimělo tropit si u tohoto nesporně silného snímku humor z jeho hrdiny, respektive z české (nebo spíš počeštěné) transkripce jeho jména. Kdyby vám vrtalo hlavou, o jakém "jung čchun" to tam pořád mluví, tak je to starý dobrý styl Wing Tsun (nebo Wing Chun), jen nějakou metodou, kterou nejsem schopný pochopit, foneticky transkribovaný do latinky (ve které text četli dabéři, že). Hlavní poznatek zní: nedělejte tu chybu, že byste se na Ip Mana dívali v televizi - budete mít tu čest s utrpením v podobě důsledného dabování každé věty všech scén (a že jich není málo), kde figuruje tlumočník z čínštiny do japonštiny... takže si všechno vyslechnete dvakrát, ehm... Navíc ač se "naši" činí jak chtějí, asijský styl mluvy je od českého na hony vzdálený. A samozřejmě nejen styl mluvy - měl jsem celkem problém se stavbou filmu a jeho výrazovými prostředky. Ono je to totiž v kostce vzato celé jedno velké klišé, v němž ale postavy reagují o hodně teatrálněji než by tomu bylo normálně. To je dáno hávem legendárnosti, do kterého je Mistr Ip po právu zahalen, a taky tím, že film se koncentruje převážně na období japonské okupace Číny, což je obdoba našeho srpna 1968, až na to, že ona japonská invaze byla daleko brutálnější. Tyhle všechny věci podbarvuje hudba Kenjiho Kawaie (znáte z Ghost In The Shell), která ale také plně respektuje legendárnost událostí, které zachycuje (a z nichž se drtivá většina nestala vůbec nebo se udála o dost jinak). Proto duely mistrů boje beze zbraní mají podkres jako monumentální bitevní scény, což mě dost rušilo. A to je problém, protože hlavní devizou filmu jsou (nečekaně;)) bojové scény, u nichž páchal choreografii taktéž téměř legendární Sammo Hung. Tedy ne že by se herci nesnažili, ale zkrátka a dobře je to už moc specificky asijský tyjátr plný mávání rukama a koulení očima. Přijde mi to strašlivě rozhárané a stylově neuspořádané (nepochybuju, že je to tak záměrně, a že je to jen můj dojem, který asijské publikum nesdílí), ale na druhou stranu díky hercům emoce skutečně pracují a souboje jsou opravdu vynikající. Jenom nechápu, proč při takovém materiálu musí všechno kazit občasným wire-fu. Všechno tohle mi ve výsledku dává možná trochu nespravedlivých 70% - ale věřte, že se na to znova nejspíš už nikdy dívat nebudu. ()
Na kung-fu řachanici musí být nálada. Číňani totiž ty svoje filmy vedou trošku jiným způsobem, než na co jsem zvyklý. Ty jejich filmy by se trošku dali přirovnat k reklamě na Red Bull a tak jsem do tohodle filmu šel s nejistotou. Překvapením pro mě bylo, že Ip Man je naprosto přirozený a realistický film o tom, v jakých těžkých podmínkách kung-fu za čínsko-japonské války fungovalo. Hrozně hezky se na to koukalo po historické stránce a samotné boje byly opravdu na pomezí geniality. Sice to není emotivně bůhví jak vypjaté, ale zajímavé to zaručeně bylo. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $22,108,789║ Možno nie úplne vyvážené, lebo ako historická dráma to má miestami dosť nečakane odľahčení štýl poňatia ale v rámci akcie, súbojov a akejsi tej surovosti, dravosti moc vydarené a v určitom poňatí silné. /85%/ ()
Donnie sviští po dojo se vztekem v očích, japonskými bajonety v zádech a ambicí trumfnout nejen Fearless, ale všechny kung-fu životopisy kolem. A má na to nejlepší tým. Wilson Yip si po noirové kriminálce, comicsové adaptaci a akčním thrilleru připisuje na konto další zvládnutý žánr. Bohužel čím náročnější příběh vypráví, tím víc se mu plete do cesty slabší dramaturgie (linie jsou jen tak vršené na sebe, gagster Fan Siu Wonga i mladší bratr jedné z postav štrádují dějem naprosto neochočeně) a slabší Donnie Yen, jehož kamenná tvář sice funguje v akčních sekvencích, méně pak při samotném hraní (Jet vede na body). Jakkoliv je film ve výsledku dech beroucí (což je méně než dechberoucí, aby bylo jasno :), nevyhne se při srovnání člověk pocitu, že na Fearless bylo více peněz, více času a především více opravdových herců - zaporák je nevýrazný, a rozhodně to není jeho jednorozměrností, ta je pochopitelná, slouží k akumulaci hrdinova hněvu. Od dob Fist of Legend se ale charismatičtí japonští generálové hledají těžko. Asi. Ale dost kritiky - "heslo máme holé ruce" v tomhle případě značí jen to nejlepší, protože když to Donnie rozjede v akčním módu, trhá na kusy japonské vojáky i pouhopouhé režimu oddané karatisty-pěšáky. Scéna v japonském dojo posouvá možnosti choreografie zas o kus dál. Wing Tsun v syrovém módu ukazuje neskutečnou brutalitu tohoto umění, a Yen ani Sammo Hung na postu choreografa si neberou žádné servítky (vzpomeňte si na drsné akční scény v Prodigal Son a vynásobte vnitřní krvácení deseti). Yip Man pobíhá po místnosti a šije to do Japonců jako kulomet s tlumičem. Buch-buch-buch... raketové ruce mění lidské interiéry na masokostní moučku a vám je nevolno. Hung čistotu akčních scén trochu kalí svými tradičními drátovačkami, které bychom už dneska v Donnieho filmu nečekali (někdo vyskočí do salta a získá tím dopřednou sílu na dva další kopy), ale tenhle kontrast vlastně není na škodu věci. Neubráním se prohlášení, že jsem od Yipa čekal trochu vyváženější a učesanější film, ale když si uvědomím, do čeho se to vlastně pustil, musím přimhouřit oči nad výhradami, zatleskat odvaze a těšit se na... druhý díl. ()
Lepší 3* pro Donnieho Yena a jeho konkurenci Jetově Fearless. Mistr kung fu Ip Man a jeho cesta za pravdou a ukázkou síly ducha obyčejného Číňana. Akce je bez diskuzí velmi kvalitní, ale mohlo by ji být více. Příběh samotný není tak rozvleklý a "naoko komplikovaný" jako u Fearless, ale osobně jsem čekal více. Formálně se těžko dá něco vytknout, ale jako pouhý nezasvěcený divák stále čekám na něco víc a nic nedostávám. Možná více akce, možná zajímavější příběh. Celkově je Ip man dobrým filmem, který mohl být mnohem lepší a z mých uvažovaných 4* jsem nakonec přešel k lepším 3*, které lépe reflektují mé pocity a dojmy(mimo to je průměr 87% prostě moc...). Donnie Yen pro mě osobně trochu pokulhává za svým potenciálem... ()
Scénář: Edmond Wong .. Tak takhle o velkém mistru Yip Man a zároveň o okupaci Číny mohou točit jenom v Hong Kongu. Jako výraznou oslavu tamního bojového umění Wing Chun. Yip Man bude asi velká čínská legenda, protože film o něm rozhodně jako velká pohádka vypadá. Ani mi to nevadilo - pokud budu chtít vidět film o zmíněné válce (která sem prosakuje pouze jako oslavný rámec vzdoru jednotlivce i davu), určitě nebudu sahat po tomto snímku. Pokud ovšem milujete bojové umění, choreograficky excelentně zpracované a nasnímané souboje, neváhejte. ()
Cakanie na fan subs sa tych par hodin rozhodne vyplatilo (i ked canto DVD verziu si rozhodne nenecham o par tyzdnov ujst, aby som dostal prelozene este i titulkove sekvencie), pretoze tento "Donnieho Fearless" je pre mna tym najkrajsim zakoncenim filmoveho roka a zaroven aj jeden z "naj" filmov 2008. Tolko nadsenia a emocii som pri martial art filme uz hodne dlhu dobu nezazil. Vynikajuca choreografia Samma Hunga v kombinacii s mrstnostou Donnieho Yena je viackrat spolahlivym spustacom "jazyka na zem" a Ip Manov zapas s 10 japonskymi karate bojovnikmi je jasnym fightom roka (a fakt som pri nom nedychal - hlavne pri technike "zaklincovania" protivnika do tatami). Film je vsak silny aj v rovine pribehu a hoci sa zo samotneho zivota Ip Mana zameriava iba na cca jednu dekadu (1935-45´s pocas druhej cinsko-japonskej vojny, neskor po utoku na Pearl Harbor zacleniacej sa do 2. svetovej), dobre vystihuje samotny charakter Ip Mana, prostredie, ktoreho ho obrusilo, ako i samotnu filozofiu Wing Chun. Nic tu nie je cisto iba cierno-biele, pohlad na udajnu zradu ma dve strany mince, samotny Ip Man prejde lekciou, ktora jeho nazory a presvedcenie zmeni. Na druhej strane treba podotknut, ze ako seriozny zivotopis opierajuci sa o podlozene fakty film neuspeje, pretoze ide o volne spracovanie Ip Manovho osudu v spominanom casovom rozhrani, kde zamerom tvorcov nie je zobrazit ho ako realnu historicku postavu, ale skor ako oblubeneho ludoveho hrdinu s podtrhnutim v Cine popularnej "protijaponskej" nalady vo vseobecnej rovine, pred konkretnou. I preto sa vo filme znova vynima (nielen) z Fearless znamy motiv - hoci su Japonci vseobecne vykresleni ako "zlo", ich vrchny general je profilovany ako muz principov s respektom pre pravidla boja. A pri zaverecnom otvoreni dvierok pre mozny sequel, ktory by mal mapovat hlavne Ip Manovych studentov /vratane najznamejsieho ;-) /, som uz slzu dojatia viac zadrziavat nedokazal. Zatial rozhodne najlepsia spolupraca Wilson Yip - Donnie Yen s otcovskym dozorom Samma v pozadi. Nadsenych 100%. _______ P.S. A co sa tyka odvetneho duelu Donnie vs. Wu jing po minulrocnom, osobnom 1:0 pre Wu Jinga, tak tentokrat som si takmer isty, ze kapitulovat bude Wu Jing, pretoze Ip Mana prekonat s Legendary Assassin/warrior bude takmer nemozne :-) ()
Choreografická óda na pohyb (a patos) v kung-fu "pohádce" na dobrou noc. Děckám bych jí však nepouštěl, po téhle by určitě spát nešla. ()
Všechny hong kongské kung-fu filmy z období japonské okupace jsou dost podobné. Ale v tomto byly ty klasické ingredience namíchány nějak speciálně pro mě. Donnie Yen se v tomhle našel. ()
V ryze fotogenické rovině – souboje, kamera, dekorace, barva – funguje Ip Man výborně. Naopak rovina abstraktní – napětí, příběh, emoce, dialogy – patří spíše do průměru. V této souvislosti je možné položit následující zdůvodnění: Uvážíme-li, že pro současného Číňana a Araba s jejich zcela jinak uzpůsobeným intelektem má filosofie od Bacona až po Kanta nanejvýš hodnotu kuriozity, můžeme onu nefunkčnost příběhu či dialogů svést bez okolků na kulturní hranice. Protože zatímco obraz je transparentní, přenositelný a jasně srozumitelný, u jazyka to již neplatí, neboť jak tvrdí lingvisticko-antropologická Sapir-Whorfova hypotéza, pojetí reálného světa je vystavěno na jazykových zvyklostech konkrétní dané komunity. Zkrátka, jen stěží lze docenit Ip Mana, nejste-li z Hongkongu. ____ Stylistická poznámka: Bojová umění jako jedny z mála - na rozdíl od rozhovorů, automobilových honiček nebo fotbalového zápasu, kde by to diváky mátlo - snesou, a dokonce vyžadují porušování pravidla osy. Tudíž lze akci snímat střídavě z obou stran. Nebo minimálně ve formě prostřihů - to tehdy, zůstává-li jedna ze stran dominantní a prostřih z druhé strany akcentuje cosi neodkladně vzrušivého. ()
1935. Foshan – město bojových umění. Mistr Yip Man je ten nejlepší !!!…. Natočit film jako poctu bojovému umění ještě nemusí znamenat zaručený úspěch. Ani pokud se jedná o jeden z nejznámějších stylů WING CHUN. K tomu je potřeba mít zajímavý příběh, který by jej odlišil od všech těch Komnat atd, atd. Tvůrci to dle mého zvládli výtečně. Spravedlivý a čestný Mistr, jehož největší vlastností je hrdost, ukáže okupované Číně, jak nalézt cestu ke svobodě. Omlouvám se, zní to jako pohádka, ale nejsou právě staré kung-fu filmy tak trochu pohádkami? Zde je vše navlečeno do modernějšího kabátu, ke kterému můžete mít pár výhrad, ale dokonalé bojové scény z něj neodpářete! PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ***** NAPĚTÍ **** Co uvidíme (možná) příště? Máme se na co těšit! Donnie Yen zaslechl cosi o stylu zvaném ,,Česká facka“. Do které doby bude příběh zasazen a kdo nalezne cestu ke svobodě zatím nebylo stanoveno. ()
// Production Companies: China Film Co-Production Corporation // ()
Solidní martial art řežba, u které jsem čekal vrchol žánru a nestalo se. Donnie Yen je sice bezchybný a bezkonkurenční frajer, který nemá s nikým problémy a dokonale ovládá své umění, ale místy lano přehlédnout nešlo, potěší pár skvělých scén (viz. Donnie vs 10 chlapů), ale na 5* mi tu chyběla ta drsnost a brutálnost, která byla například ve Wrath of Vajra. 75% ()
Hodne prijemny prekvapeni. O nejakym Ip uciteli Bruce Leeho jsem v zivote neslysel, coz ale nastesti k pochopeni filmu absolutne nevadi. Ten je totiz pribehove znacne jednoduchej a krome neco malo zbytecnejch vtipku to je fajnovy historicky drama se soubojema, ktery nastesti zabiraj vetsi cast filmu. Cimz nechci rict, ze by ty nebojovy pasaze byly spatny nebo nudily, to rozhodne ne, film je totiz moc pekne natocenej a jelikoz se vetsina odehrava za valky, i kdyz se zrovna nebojuje, je porad na co koukat, i kdyz to je fakt misty az moc jednoduchy. Ja to ale beru tak, ze ta vata okolo pripravuje pudu pro jednotlivy souboje, ktery jsou naprosta spicka. Sice je v kazdym sebemensim chvatu slyset svisteni mokryho hadru, ale to muzu klidne prejit, protoze choreografie je absolutne bezchybna a Donnie Yen je ultra borec, kterej vsechny s ledovym klidem rube a je naprosto neporazitelnej, jeho komba jsou spolu s Tonym Jaa asi to nejlepsi, co jsem v poslednich letech videl. Ale zase abych jen nechvalil, Donnie neni buhvijakej herec, takze ma neustale jeden stejnej vyraz, at se deje cokoliv. No a film nezabira celej Ipho zivot, takze byla jen otazka casu, kdy se zacne natacet pokracovani, ktery ale uz podle me tak dobry nebude. Sice s lehce odrenejma usima, ale 5*. ()
Absolutní bomba v oblasti "martial arts" filmů!!!! Jeden z vůbec nejlepších bojových filmů a jeden z nejlepších filmů, jaké jsem kdy v životě viděl. Do TOP 20 by se určitě vešel ... Mistr Miyamoto Musashi, mistr Masutatsu Oyama, mistr Huo Yuanjia, mistr Fei-Hunga, mistr Morihei Ueshiba a mnoho dalších nesmrtelných osobností východních států, kteří se zasadili o rozvíjení a rozšíření bojových umění po celém světě, stejně jako šíření jejich filosofie ... v neposlendní řadě to byl také mistr Ip man (1893 - 1972), který učil jako mladého žáka další velkou martial arts osobnost moderní doby - Bruce Leeho. Všichni do jednoho se vyznačovali jednou základní vlastností, v tom, co dělali, v tom, pro co žili, v tom co učili, byli nejlepší. Po pravdě řečeno od Musashiho po Bruce, jednalo se o bojovníky, kterým šlo často bezprostředně o život (nebo jejich blízkým) a zřejmě to jim dávalo neuvěřitelnou sílu, energii a rychlost zpacifikovat jakéhokoliv nepřítele. Film Ip man k mé obrovské radosti nezapomněl na výraznou osobnost čínské historie, zakladatele jednoho z kung fu stylů a velkého učitele, který, jak se uvádí, byl v podstatě až do své smrti v boji neporažen ... Filmaři si pak nemohli vybrat nikoho pro mne vhodnějšího, než je "ďábelský" a charismatický herec a kaskadér Donnie Yen (Flash Point, Zóna smrti či Sedm mečů). Film a Donnie v podstatě splnili moje očekávání, až nakonec předčili. Je tu totiž pár již klasických filmů o výše zmíněných hrdinech, takže bylo s čím srovnávat. Fighter in the Wind (2004), Obávaný bojovník/Fearless či Once Upon a Time in China jsou ty nejlepší z nich. Absolutní martial arts skvosty. Každopádně "Ip man" je pro mne všechny předčil. Úžasná výtvarná stránka, úžasná pochmurná atmosféra, dostačující herecké výkony a pak samozřejmě souboje. A souboje-"fighty", to je kapitola sama pro sebe !!! Absolutnáí masakr a mazec jsou dětinské pojmy na to, co tady Donnie předvádí. Ip man v jeho podání je absolutně neporazitelný, jeho typická technika rukou, rozvaha a neuvěřitelná rychlost nedává šanci žádným protivníkům. Při soubojích v japonském karate "dojo" jsem chrochtal blahem. Zde nádherně byl vidět střet lehkého a variabilního čínského kung fu s tvrdým a nekompromisně válcujícím japonským karate. Scéna, kdy si Ip man vydupe souboj s 10ti protivníky mi vzala dech (...vzpomněl jsem si na Sora-te baka ichidai (1977), kde Sonny Chiba bojoval na začátku jako mistr Oyama proti stovce nepřátel ...). A pak už jsem lapal po dechu až do konce, abych skončil v totálním adrenalinovém orgasmu, kdy Ip man bojuje na náměstím s mistrem karate a místním generálem vojenských jednotek. Pro tyto bojové scény žít a umřít a nezapomenu srovnat fighty ani s (dosavadním) "králem" všech bojovek Tom Yum Goong (2005) a jako film samozřejmě Tonnyho "frašku" Ip man daleko předčí, ve fightech se mu téměř vyrovná. Film si občas vypomůže nějakým tím drátem a střihem, ale i tak je to nevídaná (opakuji nevídaná!!) podívaná!!! A to zejména pro zaryté příznivce honkongských "kung fu mlátiček" od 70. let, protože toto je "kung fu" mlátička a zároveň pocta "kung fu mlátičkám. Nejlepší jakou jsem kdy viděl!! Byl jsem nadšen a byl jsem dojat!! (fotografie Ip mana s Brucem Lee na konci filmu mile potěšila ...). () (menej) (viac)
Čínská fretka Donnie Yen s překypujícím adenosintrifosfátem ve svalech rozjíždí komplexní Wing Chun show s několika výbornými momenty (Yen vs japonská desítka, závěrečný boj). Hudba Kenji Kawaie (Dragon Tiger Gate) balzámová. Choreografie Sammo Hunga nápaditá, ale přeseknul bych pár bezpečnostních lan. Již zmíněný závěrečný fight má neskutečnou gradaci, judista Hiroyuki Ikeuchi odvedl dobrou práci, ale ty kulometné paže Yena jsou prostě neuvěřitelné a těch pár vteřin, co se souboj prolíná s Mook Yan Jongem v dojo, působí obrovsky obdivuhodně, výchovně, inspirativně... 90% ()
Jak nemám rád kung-fu filmy, tak mne Ip Man příjemně překvapil. Film vyniká skvělými bojovými scénami, ovšem nijak nepřehnanými, leč by to k tomu svádělo. Je zde i zajímavý životní příběh hlavního hrdiny. Kdo má bojové filmy rád, ten jistě hvězdu přihodí. A já se poohlédnu po druhém díle. ()
Reklama