Réžia:
Philippe ClaudelScenár:
Philippe ClaudelKamera:
Jérôme AlmérasHudba:
Jean-Louis AubertHrajú:
Kristin Scott Thomas, Elsa Zylberstein, Serge Hazanavicius, Laurent Grévill, Catherine Hosmalin, Frédéric Pierrot, Bryce Hitchcock, Pascal Demolon (viac)Obsahy(2)
Juliette je po patnácti letech propuštěna z vězení. Jediná, kdo na ni čeká, je její mladší sestra, kterou naposledy viděla před svým nástupem do vězení. Léa ji ubytuje v domě, kde žije se svou rodinou. Juliette nemluví o ničem, co se stalo, co bylo ve vězení. Neptá se, proč ji sestra za celou dobu nebyla navštívit, proč jí nepsala. U soudu neřekla Juliette ani jednu větu na svou obhajobu, nic nevysvětlovala. Uzavřela se a mlčky přijala trest za své rozhodnutí, které bylo těžší než vše, co následovalo, než její život. Mezi oběma sestrami je mnohé nevyřčené. Je jen tenká hranice mezi tím, aby se jejich vztah navždy zpřetrhal nebo aby k sobě našly cestu. Z jednoho vězení Juliette vyšla, ale v jiném, je uzavřena navždy. Jak sama říká: "Nejhorším vězením je smrt vlastního dítěte."
Přes všechnu tragičnost je film Tak dlouho tě miluji příběhem o síle žen, o přijetí osudu, a odvaze nést následky vlastního rozhodnutí. Je to film plný emocí a neprolitých slz. Kristin Scott Thomasová a Elsa Zylbersteinová sklidily za své vynikající výkony řadu nominací a cen.
(oficiálny text distribútora)
Videá (1)
Recenzie (128)
Silné drama o těžkém rozhodnutí, které není úplně pochopitelné. Předsudek a odsouzení, aniž byste chtěli a věděli pravdu. Výborná K. Scott. A určitě je hodnocení na místě. Já se v psychologických dramatech často hledám. Někdy mi sednou a někdy trochu tápu. Tenhle snímek nabízí spoustu emocí, akorát na můj vkus se probíráme konkrétním problémem hrozně pomalu a i když se do hlavní hrdinky dá vcítit, někdy jsou scény až moc zdlouhavé a místy nezáživné. ()
Tíživá ale všednodenní atmosféra. Povedená kamera a hudba a vážně skvělý herecký výkon Kristin Scott Thomas (pokud kvůli něčemu, tak kvůli němu stojí za to si tenhle film pustit). Co se týče příběhu, tak nejsem nespokojená, ale nejsem ani nějak zvlášť unesená. To, co táhne film a nutilo mě pokračovat v dívání byla víc než cokoli jiného jen moje vlastní zvědavost. Pořád se odhalují kousky minulosti, které vysvětlují drobnosti, co se v příběhu objevily. To co ale člověka vážně zajímá zůstává neodhaleno až do poslední chvíle. Nechci říkat, že jsem celou domu věděla, jak se to všechno vybarví, ale přiznám se, že mě tahle varianta napadla, protože se vzhledem k dalším okolnostem prostě nabízela (možná hned jako první). Na jednu stranu je díky tomu rozuzlení relativně realistické, na stranu druhou je tam spousta nevychytaných detailů, které onu realističnost shazují. A přiznávám se že jsem trochu doufala v nějaké nápaditější vyústění. S hodnocením váhám mezi třemi a čtyřmi hvězdičkami. ()
Drama se silnym pribehem o Juliette (presvedcive sklicena K. S. Thomas), ktere si akorat odpykala 15 let za mrizemi za vrazdu sveho syna a jeji navrat do spolecnosti prostrednictvim pomoci jeji mladsi sestry, ktera ji nabidne zustat u ni doma. Po celou dobu se divak seznamuje blize a blize s osudy dobre zahranych hrdinek, ktere neudelaji z filmu jedno z dalsich nudnych podivani pod poklicku rodinnych tragedii, ale dechberouci pout za poznanim blizniho sveho. 75% ()
--- SPOILERS AHEAD --- Poutavej a zajímavej příběh s množstvím zábavných a působivých situací. Třeba ta, kde se hrdinka přizná opilému zvědavci, že o ní její sestra nikdy dřív nemluvila, protože ona byla patnáct let ve vězení za vraždu svého šestiletého syna a celá veselá společnost si myslí, že je to vtip, skvělý. Bezprostředně následuje rozhovor s mužem, kterého Juliette zajímá a který na základě zkušenosti s výukou ve vězení poznal, jak jsou lidé stejní, takže Juliette nesoudí i když ví, že řekla pravdu. V jiný scéně se Juliettina sestra rozčiluje nad študentem, kterej si špatně vykládá Zločin a trest a povídá mu "Co ty víš o duši vraha, co o ní věděl Dostojevský. I mistrovská díla jsou jenom povrchní extrapolace." Moc chytrý. Něco takového mi přišlo jako hlavní téma filmu, takže jsem vůbec nepochopil co vedlo tvůrce k tomu vyměknutí na závěr. Všem přece byla Juliette sympatická, každej musel vidět, že to není asociální deprivantka, co by vraždila děti jen tak a předpokládal jsem, že když už to udělala, že k tomu měla nějakej dobrej důvod (třeba psychotickou epizodu u jinak zdravýho člověka) a že ten skutek byl sám sobě trestem. A ten důvod mě v podstatě nezajímal. Takže závěrečný odhalení, že šlo o eutanázii a že Juliette o tom před soudem a nikdy potom nemluvila protože "všechno už bylo řečeno" mi přišlo jako trapná zrada na tématu filmu. Bez toho pět hvězdiček, takhle asi 80 %. ()
Tak tedy z tohohle mám poněkud rozpačité pocity. Na jednu stranu velmi dobré herecké výkony a skvěle podané téma začleňování se do společnosti. Na druhou stranu je to ale docela dlouhé (asi by klidně stačila hodina a půl), kvůli pomalému tempu dosti roztahané a film se neuvěřitelně táhne. Chvílemi to bylo výborné, (především pak ke konci) ale chvílemi jsem se dost nudil (a těch bohužel převažovalo). Asi bych se na tom měl podívat ještě jednou s tím, že vím co čekat a pak bych mohl ocenit víc. Přeci jenom je to o fous náročnější film, než třeba nějaký Emmerich :-) ()
Galéria (40)
Zaujímavosti (5)
- Název filmu je odvozen od textu písničky La claire Fontaine, kterou společně zpívají a hrají Juliette a Lys. (claudel)
- Děj příběhu se odehrává v Nancy, kde se rovněž natáčel. (claudel)
- Rovnako ako postava Michela (v podaní Laurenta Grévilla), aj autor a režisér Philippe Claudel bol dlhý čas (jedenásť rokov) učiteľom vo väzení. (Arsenal83)
Reklama