Réžia:
Alain Robbe-GrilletScenár:
Alain Robbe-GrilletKamera:
Igor LutherHudba:
Pavol ŠimaiHrajú:
Jean-Louis Trintignant, Sylvia Turbová, Zuzana Kocúriková, Július Vašek, Ivan Mistrík, Jozef Čierny, Dušan Blaškovič, Jozef Kroner, Ivan Letko (viac)Obsahy(1)
Rozprávanie založené na neustálej konfrontácii pravdy a klamu, skutočnosti a predstierania, slova a obrazu. Jeho hrdinom je neznámy cudzinec, ktorý zavíta do istého malého slovenského mesta. Svojimi podmanivými, aj keď často len ťažko uveriteľnými historkami o hrdinovi miestneho odboja obyvateľov mesta stále viac mystifikuje a postupne si tak získava priazeň i lásku hneď niekoľkých žien. Jean-Louis Trintignant získal Cenu za najlepší mužský herecký výkon na MFF Berlín 1968. (Slovenský filmový ústav)
(viac)Recenzie (63)
Muž, ktorý luže je názov, ktorý nám povie o filme úplne všetko. Dôvod prečo sa tak deje a prečo ten muž neustále luže sa nedozvieme. Vo filme prevládajú krásne obrazy umocnené ešte aj strihovou skladbou, ale výsledný dojem je aspoň pre mňa rozpačitý. Film je plný odkazov a obrazov a citácií a využíval rôzne štýli ale emóciu som z toho necítil a na zmysel, alebo myšlienku tam bolo tých vecí veľa. Ako slovenský experiment s formálnou a príbehovou stránkou je to výborné, ale chcelo to niečo viac. Niečo podnetné, niečo prirodzenejšie. Všetky pózy a klamanie diváka mi prišlo po chvíli iritujúce a následne nudné. Jeden z tých príkladov, kedy forma zvíťazila nad obsahom vo všetkých smeroch. ()
Tento film z francouzsko-československé koprodukce je jedním slovem zvláštní. Alain Robbe-Grillet v tomto snímku důsledně popírá konvenční vypravěčské postupy, rezignuje na dějovost ve smyslu logického sledu událostí, uvádí diváka protikladnými pohledy na věc do rozpaků a ve výsledku ho dokonale mate. Hlavní postavou je Boris "Ukrajinec" Varisa (Jean-Luis Trintignant), který má snahu vyprávět svůj příběh, ale s každou scénou vyvrací svá předchozí tvrzení a balancuje mezi zcela protikladnými polohami. Popírá vlastně i sám sebe, když se v samém úvodu filmu představuje jako Jan Robin, z něhož se vyklube Borisův domnělý přítel. Film je komplikovaný a divák se vlastně ani v závěru nedoví, co je lež a co pravda. Robbe-Grillet si hraje s těmito hádankami opravdu důsledně, přechází z reálného prostředí vesnice do představ Borise a zase zpět, aniž by k identifikaci tohoto přechodu dával více indicií než je nezbytné. Muž, který lže je vzdáleně jakýsi Kafkovský příběh, který stylem velice připomíná Resnaisův film Loni v Marienbadu (ke kterému Robbe-Grillet napsal scénář). Muž, který lže je náročný snímek, který není vhodný k sobotním večerům... Pokud se ale divák nechá přemluvit k Robbe-Grilletově hře na hádanky, pak lze v tomto filmu najít nesporné kvality. ()
Jako kdyby někdo vzal Juráčkovi trumfy, opřel se o ženskou krásu a kasal se vlastní mírou mystifikace. Velice chytrý film, jehož problém je vlastní přecenění a jistá dávka arogance (inu, ti Francouzi). Postupně dochází k obrazové vyprahlosti a opakování motivů, které putují k bohužel "lživému" konci bez motivu. Francouzský režisér ani nepředstírá, že hodlá něco zásadního objasnit, je to jeho hra. Chvílemi tvrdá, často i vtipná, kousavá jen místy. Formálně film nic zásadního neobjevil, v rámci Slovenské části nové vlny jde přesto o originální pokus s nečekaně sarkastickým hlavním hrdinou. Ten lže, ten se ve světě neztratí.... ()
Oba slovensko-francouzské filmy Alaina Robbe-Grilleta jsou považovány za klíčové v éře hledání samostatné identity slovenského filmu. Nicméně ani s odstupem let si nelze myslet, že by každá národní kinematografie měla natočit skutečně od každého soudobého žánru svého zástupce a tím prokázat svoji životaschopnost. Náhodné obrazy Robbe-Grilleta jsou zajímavé snad jen účastí Jean-Louis Trintignanta, tohoto klasika francouzského filmu. Zdánlivě povědomé příhody z éry Slovenského štátu ilustrují záběry s Ivanem Mistríkem, ale jejich pravdivost zaniká kdykoli se na scéně objevuje některá ze čtveřice Kocúriková, Turbová, Bréal nebo Prado. Naivní manýrismus. ()
"Porozprávam Vám svoju historiu..." Tahle věta zazní z úst Borise opakovaně a člověk občas až žasne nad fantazií, kterou tento muž při vyprávění různých verzí svého životního příběhu má. Fantazie nechybí ani autorům tohoto slovensko-francouzského koprodukčního snímku. Především v erotických scénách se třemi krásnými dívkami jsem si užíval dokonalou kameru a střih. Ale jinak jsem byl z filmu poněkud zmatený. Moc jsem nechápal smysl toho neustálého mísení reality s halucinacemi hlavního hrdiny. Problém vidím v tom, že člověk vlastně ani neví, co je ještě realita a co už fikce. Je tak docela problém zodpovědět otázku, kým vlastně byl Boris. Co to bylo za člověka a jaká byla jeho motivace se chovat tak, jak se choval. A bez odpovědí na tyto otázky, mi ten film přijde tak trošku zbytečný. ()
Galéria (14)
Zaujímavosti (8)
- Na natočení filmu sa podieľali francúzske spoločnosti Como Films a Compagnie Cinématographique de France a talianska Lux Film. (Raccoon.city)
- Scenár filmu sa počas nakrúcania stále menil a nemal definitívnu podobu. Všetky záverečné scény existovali len v podobe poznámok. Niektoré koncipoval režisér priamo pred nakrúcaním, niektoré vznikali improvizáciou francúzskeho herca Jeana-Louisa Trintignanta (Boris Varissa). (Zdroj: skcinema.sk) (Raccoon.city)
- Režisér a scenárista Alain Robbe - Grillet venoval scenár filmu barónke Margite Czóbelovej (1891 - 1972), poslednej majiteľke kaštieľa v Strážkach, kde bol film natáčaný. Barónka, nedocenená a izolovaná neter významného slovenského maliara Ladislava Mednyánszkeho, žila v rozpadajúcom sa kaštieli až do svojej smrti. (Hedka)
Reklama