Réžia:
Philip MartinScenár:
Peter MoffatKamera:
Julian CourtHudba:
Nicholas HooperHrajú:
David Tennant, Ben Uttley, Rebecca Hall, Jim Broadbent, Patrick Kennedy, Andy Serkis, Lucy Cohu, Donald Sumpter, Lucy Briers, John Bowe, Eleanor Tomlinson (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Drama z produkce HBO vypráví o přátelství a spolupráci německého fyzika Alberta Einsteina a anglického astronoma Arthura S. Eddingtona za první světové války, která vedla k uznání Einsteinovy teorie relativity. V hlavních rolích David Tennant a Andy Serkis.
Na jaře roku 1914, kdy Evropa stála na pokraji války, ještě nikdo nevěděl o tehdy bezvýznamném německém fyzikovi jménem Albert Einstein a jeho teorii relativity. Teorii, která zanedlouho otřásla základy světové vědy. Britský astronom Sir Arthur Stanley Eddington, ředitel observatoře v Cambridge, který patřil k vědeckým prominentům své doby, a byl považován za nástupce Isaaca Newtona, si nicméně uvědomoval, že Einsteinovy výzkumy by mohly přinést zcela nový pohled na čas a vesmír. Navzdory nebezpečí, že budou ve svých zemích označeni za zrádce, začali tito dva velcí muži spolupracovat. Eddington, jenž razil heslo, že pravda nezná hranic, se vydal na cestu do Afriky, aby si tam ověřil výsledky Einsteinova bádání. A byla to cesta, která změnila lidské vnímání vesmíru jednou provždy. V roce 1919 se Albert Einstein stal vědeckou hvězdou století… V hlavních rolích historického dramatu z původní produkce HBO hrají David Tennant a Andy Serkis, režie se ujal Philip Martin.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (59)
Tohle vůbec nebyl film pro mě. Bylo zajímavý vidět Einsteina na začátku své slávy a podívat se trochu do jeho soukromí. Na druhé straně jsme se seznámili s jiným a neznámým vědcem Eddingtonem, který měl velký vliv na Einsteinovu slávu. Mě to ale nic moc neříkalo. Docela dost mě to nudilo a neměla jsem potřebu tomu věnovat pozornost. Bohužel tohle šlo úplně mimo mě. ()
Zaujímavý film z prostredia, ktorému sa nevenuje príliš veľká pozornosť aj napriek (ako dokázal tento snímok) slušnému skrytému potenciálu. Zobrazenie Ženevy, Berlína i Camridgea presne poslúžilo svojmu účelu, podarilo sa navodiť atmosféru počiatku minulého storočia. Dej má ustálené tempo, nijaké výrazné vyvrcholenie sa nekoná, čo však divákovi ani nevadí, pretože celý snímok je pohodový. Od začiatku až do konca. ()
Zvoňte na poplach a vypusťte válečné ordogy! Takhle prolhaný a dramaticky nezvládnutý film tady už dlouho nebyl. Skrývá se v něm hnedle několik omylů.: ____ 1, Přepisování newtonovské fyziky fyzikou einsteinovskou není nic jiného než lež povstávající z nutnosti zastřešit děj dramatickým a divácky poplatným střetem. Tvůrci filmu zjevně nepochopili – a nebo nechtěli pochopit -, že Einstein našel hlubší strukturu, která prakticky celou Newtonovu fyziku v sobě obsahuje a je pro ní vlastně i novým důkazem. Stejně jako to, že i Newton už věděl, že jeho rovnice jsou jen jakýmsi efektivním přiblížením nějaké hlubší fyziky. Věda totiž poznává svět jaksi po etapách a pro pochopení určité třídy jevů lze objevit jakousi zjednodušenou verzi teorie, která stojí za celým naším světem. Tato zjednodušená verze má omezenou sféru působnosti, ale tato hranice je obvykle velmi daleko, a proto je možné zcela spolehlivě užívat tuto teorii i nadále pro danou třídu jevů a považovat ji za „pravdivou". A tak například astronomové mohou v drtivé většině případů dále užívat Newtonovy mechaniky a docházet ke stejně správným závěrům, k jakým vedla Newtonova mechanika i před objevem obecné relativity. ____ 2, Rozmach feministického myšlení o filmu od sedmdesátých do poloviny devadesátých let na jednu stranu kriticky přehodnotil automaticky přijímaná mínění, na druhou mu splácíme dluh v těch nejméně vhodných okamžicích. Ono instalovat ženy do ryze mužského (vědeckého) světa nemůže skončit jinak než fiaskem, a to právě pro ženy (a následkem i pro muže a děj – jedna zborcená dominová kostka ke zkáze stačí), jelikož ženy se po celý čas filmu nemohou vymanit z role stereotypizovaných figur, ať už ztracených hlupaček ve složitém světe fyziky (kde pouze zastupují nezasvěceného diváka a motivují vyprávění k tomu, aby mohlo odhalovat zákonitosti Einsteinova génia), nebo odvržených manželek a matných loutek, jimiž si scénáristé ulehčují práci na dialozích (hlavní postava si nemůže povídat sama ze sebou – monology ve filmech nefungují –, proto je nezbytné připsat postavy další, klidně i zbytečné – kolik jich jen kinematografii pamatuje! – , s nimiž bude hlavní postava rozmlouvat). Ale evidentně nemá smysl proti feministkám brojit, dokonce i v USA je naprosté tabu upozorňovat na anatomické a fyziologické rozdíly mezi „mužským" a „ženským" mozkem, o což se pokusil kupř. špičkový ekonom a prezident Harvardovy univerzity Lawrence Summers (pronesl názor, že diskriminace bude sotva hlavní příčinou, proč je dodnes tak málo žen v exaktních a technických oborech) a dojel na to. O jeho skandálu referovala všechna světová média a posléze byl nucen pod tlakem vydat prohlášení, kde se omluvil. Pokud pojedete do USA a budete se chtít vyhnout jakýmkoliv problémům, nezapomeňte, že existence dvou pohlaví je pouhou sociální konstrukcí a důsledkem diskriminace. ____ 3, O géniích se nedají natáčet špatné filmy, jen průměrné a lepší. Odtud záruka umělecké kvality a potlačení producentského rizika, stejně jako zjevná vychcanost při výběru tématu. Svým způsobem je vulgární, že se „jen lehce nadprůměrní“ filmaři zmocňují génia a racionalizují jeho iracionální uvažování (IQ 60 a IQ 160 je nahlíženo veřejností shodně coby iracionální defekt), podobně jako někteří filmovědečtí hochštapleři analyticky zhodnocují a sestavují obraz rozvolněných šedesátých let. ____ 4, Kompromis mezi fyzikální osvětou a zemitým dramatem nesvědčí ani jednomu – fyziku zúží na plakátový teze dobrý tak maximálně pro kursy celoživotního vzdělávání, drama končí ještě hůře, coby mrzkej chuchvalec destilovanejch chcanek. ____ 5, A nakonec mě iritovalo, že se - slovy Mukařovského z Pražského lingvistického kroužku - „vnitřní struktura děje vůbec nepromítá do celkové struktury filmu.“ Ideálně bych si představoval, že by film pozměňoval žánrovou, stylistickou nebo syžetovou „vnější“ strukturu spolu s tím, jak se Eddington blíží k platnému ověření Einstenoty teorie. Doslova, ale i přeneseně, můžeme říci, že se Eddington po celý čas děje jakoby pokouší najít místo, „odkud“ se Einstein díval na skutečnost tak, že vznikla právě jeho teorie relativity, tento „einsteinovský obraz světa“; Eddington by se tedy - spolu s divákem, jemuž by to vsugerovával film změnou „svého tvaru" - snažil zaujmout a osvojit právě tu perspektivu, jež jediná mohla dát vzniknout právě tomuto obrazu. Pokud ji nenalezne, je ztracen; pokud ji nalezne a pokud si tento jiný způsob pohledu sám osvojí, vidí tento obraz nejen jako obraz, nýbrž je schopen dívat se tímto úhlem pohledu i sám. Pochopil způsob zobrazování, na jehož základě se mu tato věc najednou ukázala jako obraz, a nikoli jen jako zmatená změť čar a barev, nikoli jen jako nahodilé seskupení nesmyslných předmětů na podlaze: vidí, že obraz je obrazem, že se na něm či v něm nějak ukazuje to, čemu říkáme skutečnost. () (menej) (viac)
Je to těžké. Snímek je tohle moc pěkný, to ano. Taková ta sobotní oddechovka k obědu. Hrozně bych si přála hodnotit trochu výše, ale ani za svého oblíbence Davida Tennanta to nemůžu o tu hvězdičku zvednout, ani kdybych tím mohla ohnout celý vesmír. David je charakterní herec, který je opravdu schopen zahrát velmi rozdílné postavy - a všechny naprosto přesvědčivě (příklad pro srovnání: DOCTOR WHO a LEARNERS). Ale tahle role mě v jeho podání přišla taková...pozvolná. Jasně, ne, že by angliční vědátoři tehdejší doby byli tak praštění jako Einstein - tak nějak všeobecně byli britové vždy považováni za dost naškrobené existence. Ale i tak. Příjde mě, že jako Eddingtona, nechal David tento charakter tak nějak proplout kolem, takže jediná celkem procítěná scéna je, když Eddington zjistí, že je jeho...přítel :)...mrtev. To už bych spíše více vypíchla Andyho Serkise, který zahrál Einsteina docela pěkně, v mnoha ohledech se mu i s tím líčením a vlasama podobá, což bylo taky fajn. Co se vědeckých teorií přednesených ve filmu týče - jestli byly špatně nebo ne, to si neuvědomuji, protože podle mě o tom tento film vůbec nebyl, a tak jsem tomu nevěnovala pozornost (ten, kdo by chtěl rýpat - ano, vím, co je teorie relativity a umím ji dokonce i pochopit/vysvětlit...v základech). Jestli si chcete nechat vysvětlit obecnou teorii relativity, tak koukněte na dokument, ne na film. EINSTEIN AND EDDINGTON není o vědě, ale o životě vědců za války a jak dementní společnost tehdy byla, že nedokázala oddělit vědu od války a osobu od státu. K techničtějším věcem - celou dobu mě vytáčela absence statické kamery, která by v některých scénách rozhodně neuškodila a hlavně...proč se Britové, když tak nadšeně točí scény, které se odehrávají "v Německu", nemůžou alespoň pro jeden jediný hloupý film, naučit vyslovovat slova německy? Vždyť co je tak složitého na tom pochopit, že EINSTEIN se nečte [:ainstein:] ale [:ajnštajn:]....Vždyť angličaní umí vyslovit "š", tak co mají pořád za problém :) ()
Takhle zpackat film o jednom z největších géniů této planety, to by mělo být trestné. Především časové nesrovnalosti a zbytečná předramatizovanost ubírají na kvalitě. Nesmyslné je to, jak se film snaží naznačit, že Einstein porazil, vyvrátil nebo snad nahradil Newtona. Špatná je také technická stránka filmu, a to kvůli šílené kameře, díky které kolikrát divák nemá představu, na co vlastně kouká, zatímco psychoanalyticky naladěný filmový expert dosahuje orgasmu. Britové umí točit skvělé filmy, takže buď je to tím, že je v tom namočené HBO nebo prostě USA. Film měli natočit Britové spolu s Němci a Švýcary, pak pevně věřím tomu, že by to byl opravdu film o 2 osobnostech. ()
Galéria (12)
Zaujímavosti (3)
- Andy Serkis je pravák, no Albert Einstein bol v skutočnosti ľavák. (kacer4)
- V roce 2019, tedy 100 let od potvrzení Einsteinovy (Andy Serkis) teorie relativity během zatmění Slunce, získala Evropská jižní observatoř (ESO) digitální kopii původní fotografické desky zachycující ono slavné zatmění ze Sobralu. Snímek poté digitálně vylepšil čeští vědečtí fotografové Petr Horálek, spolupracovník ESO, ve spolupráci s profesorem Miloslavem Druckmüllerem. Po více jak 100 letech od expedice Artura Eddingtona (David Tennant) tak lidé mohli vidět, jak vypadalo slavné Einsteinovo zatmění Slunce v barvách. (imaginer21)
- Ve skutečnosti významnou úlohu při úspěšném pozorování úkazu a potvrzení Einsteinovy teorie relativity sehrál Frank Dyson (Richard McCabe), který zatmění pozoroval z brazilského Sobralu. Na Princově ostrově, kde měření podnikl Artur Eddington (David Tennant) a jeho kolega Edwin Cottingham, bylo v době úkazu převážně zataženo a astronomům se podařilo naexponovat minimum vědecky použitelného materiálu. (imaginer21)
Reklama