Réžia:
Jitka NěmcováScenár:
Josef EismannHudba:
Laco DecziHrajú:
Pavel Liška, Iva Janžurová, Jiří Menzel, Jan Tříska, Pavel Landovský, Jan Kašpar, František Řehák, Pavel Kříž, Jan Pohan, Otmar Brancuzský, Bára Štěpánová, Jaroslava Adamová, Jitka Smutná (viac)Obsahy(1)
nebo se sebevraždou? Jak sešel ze světa muž s temnou minulostí? Detektivní příběh podle románu Z. Salivarové a J. Škvoreckého a scénáře J. Eismanna vypráví o starých, ale nepromlčitelných zločinech, o odplatě, která nečekala na soud, o spravedlnosti, které se dostalo zadost nejednoznačnou cestou – a také o etice a vlastním svědomí. Do Prahy po letech přilétá emigrantka Anka Lomnická (I. Janžurová), bývalá hraběnka, a v letadle má náhodou za sousedy dvě postavy kriminálního příběhu, který se postupně rozvíjí kolem bývalého dozorce politických vězňů Bubeníka (J. Pohan). Se svou bezprostředností se Anka potkává se starými i novými tvářemi, a jednou z nich je Věra (L. Vondráčková), vnučka někdejšího správce zámku Lomnických (F. Řehák), a její přítel, mladý kriminalista Přemek (P. Liška). Když je Bubeník nalezen zastřelený s pistolí v ruce, Přemek si není jist sebevraždou a začíná rozkrývat minulost nejen mrtvého, ale i svého potenciálního tchána (J. Menzel) a jeho kamarádů, bývalých muklů. Postupně se objevuje celá řada lidí, kterým bezohledný Bubeník v životě ublížil… (Česká televize)
(viac)Recenzie (75)
Po hodně rozpačitém začátku, kdy jsem měl velkou chuť film vypnout, začala konečně klasická detektivka. Bohužel slovo "klasická" nemyslím v dobrém slova smyslu; tolik žánrových klišé jsem už dlouho neviděl. A navíc podtext snímku mi začal brzy lézt krkem; neustálé nadávání na komunisty, narážka na ruskou mafii, divné manévrování s jazyky...do detektivky takové věci prostě nepatří a tvůrci si mohli odpustit cpát to tam (ještě k tomu do TV filmu). Záběry na saxofonový kvintet mi přišly spíš nechutné a konec takový vyznívající do ztracena (poctivý chlapec se správně morálně zachoval). Vzhledem k tomu, jací zde hráli herci, tak dost slabota (no, on je k tomu také potřeba smysluplný scénář a schopný režisér, že? ;-)) Kvůli Liškovi, který konečně začal dělat něco pro to, aby se vymanil ze své škatulky, hodnotím ještě 2*. ()
Takový nový, televizně udýchaný a celkově nevýrazný Flirt se slečnou Stříbrnou. ()
Tak slabé zpracování si tak vynikající námět nezasloužil. Celá tahle selanková televizní tvorba vyznívá přesně proti duchu románu manželů Škvoreckých - formální podprůměrnost tu zabíjí obsahovou závažnost a vytříbenost. Něco zachraňují herecké výkony, Pavel Liška coby detektiv je ale střela zcela mimo terč. Režisérka Němcová by se napříště žánrem detektivky neměla zabývat a měla by zůstat vprostřed poklidného televizního mainstreamu... PS: Potencionální třetí hvězdičku neuděluji za Škvoreckého jindy tak obvyklý a funkční leitmotiv, totiž saxofon, který paní režisérka ztvárnila do takové podoby, že jsem měl při každém objevení se šíleného dívčího kvarteta na obrazovce sto chutí její film okamžitě vypnout, tak rušivý element to byl... ()
Mrtvý komunista, dobrý komunista. Jen pozor, aby se vám po výkonu spravedlnosti nedostal na kobylku detektiv Přema Nejezchleba! On je totiž lubricated as a fox! Typické Škvoreckého tematické rysy i zvučné obsazení v sobě skrývaly jistý potenciál, ale ten byl už od úvodu systematicky zadupán. Ať už nevýrazností, podivnými souhrami náhod (tady asi vládne obsazení trojsedadla v letadle do Prahy) či nekončící sérií prostřihů na jazzovou úlitbu autorovi předlohy. I když tady to spíš než na koncert vypadalo na strip show, kde brzy začnou létat saxofony i poslední zbytky svršků. V rámci bezpečnosti publika doufejme, že ne frontmanky Štěpánové.. ()
Detektiv Liška Bystrouška. ()
Symbolický ohodnocený film s pořadovým číslem 1989. Ono to je nic moc. Možná jen občas to zahraňuji herecké výkony kvalitních českých herců. ()
Jediné, co stojí za to, je muzika. To ostatní je tak nějak na nic. Janžurová trapná, Štěpánová strašná. Menzel s Landovským staří, Vondráčková bezbarvá a Liška překvapivě neidiotský. Televizní kousek, ale neurazí. ()
TV/// Obsazení 4/10 Děj 3/10 Hudba 2/10 Efekty 3/10/// +hraje tady Lucka Vondráčková -otravné jsou časté hudební vstupy saxofonistek, děj je utahaný, herci neoblíbení/// Tohle by i jako jedna část z krimiseriálu neuspělo. A jako samotný film je to děsný, zdlouhavý, nudný, přímo zbytečný. A herci mě vůbec neohromili, děs a hrůza ve všech směrech./// Celkem 30%/// ()
S takovými herci by se mohlo sahat po Oscarech. Zůstalo však u podprůměrné, nudné, místy trapné, eticky nelogické inscenace. Až je to jednomu líto. ()
Nebolo to vôbec zlé. Mám rada reflexiu minulosti napriek tomu že sa ma žiadne represálie nikdy nedotkli. Ale práve preto je dôležité neustále pripomínať tých ostatných. Čo mi vadilo bolo to, čo nazvali v obsahu jazzom a natriasajúce sa celulitické zadnice...keby ich vynechali a hudba by sa viac podobala starým dobrým časom, alebo jazzu, tak by som snáď zvládla aj tie latexové podvazky. ()
Příběh končí tak nějak relativisticky, takže jakoby by bylo vše zbytečné, i tento příběh sám. Ty prostřihy na saxofonistky mi šly na nervy. ()
Tolik skvělých herců a tak průměrnej výsledek... Hlavně, že tam furt byly ty saxofonistky (nebo spíš jen jejich podvazky). :-( ()
Kvalitní detektivka musí vycházet z kvalitního scénáře, a to tento televizní film bohužel nepotkalo. Vyhodit postavu Ivy Janžurové a jejích debilních saxofonistek (a tím i prostřihy z koncertu = koncertů s rozjásanými komparsisty), vyškrtat pár klišoidních postav (sousedka u dědečka, neagilní policista Kříž, politicko-herecký ztroskotanec a pijan Landovský), míň dělat z diváka blbce, dalo by se na to bývalo koukat. ()
Dobrá hudba, dobří herci (až na Vondráčkovou), dobří autoři námětu a přesto je to celé nějaké podivné. Vyrovnání se s minulostí je samé klišé (hodná chudá paní hraběnka, sudeťák zastřelený gardisty, komunisti byli svině - no to je tedy náramná novina), rozuzlení detektivní linie mi připadalo notně přitažené za vlasy (já vím, to je můj problém) a když je to Škvorecký, tak tu nesmějí chybět v hojné míře saxofony, že? No, atmosféru to celkem mělo, na slabší průměr to stačí... ()
Námět: Josef Škvorecký a Zdena Salivarová, hudba: Laco Deczi. Anna Lomnická (Iva Janžurová) v roli ukecaného Watsona; poručík Nejezchleba (Pavel Liška) si nakonec uvědomuje, že "pod svícnem je tma". Vyrovnávání s minulostí komplikované, zdlouhavé - jazzová hudba, která ve Škvoreckého dílech atmosféru dokresluje, tady byla nějak nadbytečná; místy polopatistické dialogy. Herecky dobře obsazené. Pes: borderkolie Karel. Zajímavost: Při psaní komentáře ve 21.36, cca 5 minut po skončení filmu, ČT upoutává na Setkání v Praze, s vraždou... Že by pro velký úspěch repete? Já tedy ne. ()
Jak dlouhé, tak taky široké. Alespoň jsem měl možnost vzpomenout si na před mnoha lety zhlédnutý ruský film, ve kterém detektivové cosi vyšetřovali a po dvou hodinách přišlo něco jako mlha a konec. A s filmem "Setkání v Praze, s vraždou" je to dost podobné. Vypadá to, že jde nejen o vyšetřování vraždy, ale také o vyrovnávání se s minulostí. Pak přichází něco jako mlha a je nějak konec. A když k tomu připočtu děsnou nudu, nepochopitelné koncertní vstupy do děje v podobě polonahé saxofonové dívčí skupiny a amatérské herecké výkony, lze film celkově označit jako mizerný. ()
Pavel Liška je venkovský učitel, né soukromý detektiv v režii Jitky Němcové. ()
Z hlubin těžkého průměru táhne tuto detektivku jen a pouze Iva Janžurová - snaha příběhu vypořádat se s duchy minulosti vyznívá dost hluše a nic moc nevyřeší. ()
Musím předznamenat, že jsem četl celou sérii Setkání s vraždou, tedy šest příběhů, takže jsem možná více v obraze. Na druhou stranu jsem se trochu nemohl vyrovnat s obsazením, protože jsem si ty postavy představoval jinak. Zejména Anka Lomnická (Janžurová) mě ze začátku úplně vylekala. Má-li jazzová dívčí kapela v knižní sérii nějakou roli, či smysl, ve filmu mi připadala nadbytečná. Přílišná doslovnost až didaktičnost je odvozena už z literární předlohy a musím říci, že mi zas tak moc nevadí. Zpočátku jsem měl velké obavy, vypadalo to na průšvih, ale pak dostal film spád, výrazně gradoval, takže jsem to dokoukal s docela velkým zanícením. Těžko se mi to hodnotí, protože já jsem na Škvoreckého fanda. Přitom je mi jasné, že úplně bezproblémové to nebylo. Ale měl jsem z toho nakonec dobrý pocit. A mám ho i druhý den. ()
Pavel Liška konečně dostal seriozní a normální roli. Osobně si myslím, že to byla vražda a vrahem byl pan Tříska. Důvodem k vraždě nebyla temná minulost zabitého, ale jistá událost s vnučkou vraha. Vypořádání se s minulostí byla jen vedlejší část. Celý dojem pomerně slušné kriminálky kazil jeden fakt, a to šílené saxofonistky. Měla jsem vždycky chuť přepnout jinam. Pan Landovský mi přišel nalitý jako dělo. ()
Reklama