Réžia:
Uli EdelScenár:
Herman WeigelHudba:
Jürgen KnieperHrajú:
Natja Brunckhorst, Thomas Haustein, Jens Kuphal, Rainer Woelk, Jan Georg Effler, Christiane Reichelt, Daniela Jaeger, Kerstin Richter, David Bowie (viac)Obsahy(2)
Keď trinásťročná Christiane F. spoznala berlínsku scénu konca sedemdesiatych rokov, jej život sa drasticky zmenil. Čoskoro sa stala závislou na heroíne a kým ráno sa snažila chodiť do školy, popoludní zháňala peniaze na ďalšiu dávku prostitúciou. Jej najbližší priatelia začali postupne umierať. Keď mala štrnásť rokov, vyrozprávala svoj príbeh novinárom z časopisu Stern. Výsledná kniha sa stala besellerom a film, ktorý čoskoro nasledoval, hitom. (RTVS)
(viac)Recenzie (555)
Pokud někdo uvažuje nad drogami, tak by se měl podívat právě na tenhle film, aby viděl, co to s člověkem může udělat. Osobně jsem knihu nečetl, takže nemůžu porovnat, jak moc je kniha podobná nebo naopak. Když beru ale samotný film, tak se mi líbil a furt nedokážu pochopit, jak je možný, že k těmhle věcem dítě přijde v pouhých třinácti letech. Celý film je ve znaku osmdesátek, takže aspoň při té hrůze vám tam hraje David Bowie :D Určitě bych tento film pouštěl třeba povinně ve školách nebo aspoň na nějakých přednáškách, protože to skvěle funguje jako varování před drogama a zapletení se do podobných skupin. 7,5/10 ()
Popravdě, skoro se ani nedivím, že do toho ty děti spadly. Tak odpornej Berlín se snad dá přirovnat jen ke..stejně odporný Praze tehdejší doby :-P Všude jen paneláky, šedé budovy, svazující atmosféra a lidi u stánků co nemaj kam jít. Spolu s Requiemem za sen určitě zážitkově nejsilnější film o drogách. Tím, že je film natáčen abych tak řekl oldschoolově, tzn. autentičtěji bez různých "photošopáckých" úprav působí mnohem věrohodněji a realističtěji a to je jeho plus. Navíc když si divák představí, že tohle se opravdu někomu stalo, tak určitě neodejde nezasažen. Co se týče hereckých výkonů tak na to že to byl Natji první film se tedy dost vyšvihla. Výborné! Škoda že se tolik neprosadila. Doporučuji všem. ()
Malý, hubený spratek věčně někde pobíhající s igelitkou v ruce. Ostříhat, vykoupat a zavřít do školy! SPOILER! Dost se divím, že jí matka jen tak dovolila, aby se spolu "vyléčili" u ní doma, když de facto on jí k drogám přivedl... A že se může jen tak potulovat po nocích... v jejím věku! Hrozné! Zvlášť když člověk uváží, jaká byla tehdy doba... a všude samá povalující se verbež... Ale jinak hutná atmosféra tehdejšího Německa. Pro fans Davida Bowieho bezpochyby kult. Pro mě spíš nuda. Když už film o závislosti, tak pořádnou sebedestrukci . --- 40% ()
Komentář obsahuje spoilery. Vynikající snímek zakládající se na skutečném osudu čtrnáctileté dívky z Berlína. Ano, příběh to je velmi známý a to z naturalistické knihy, po které je tento film o Christiane a zrádném „H“ pojmenován. Vlastní příběh otevírá klasické schéma rozpadající se rodiny, kdy na místo otce, který nebyl zrovna ukázkový otcovský typ, nastupuje nový otčím, jenž u Christiane a její sestry nezíská sympatie. Sestra odchází k otci a Christiane nachází pochopení v partě mladých lidí navštěvující hudební klub Sound, kde k višňovému džusu frčí hašiš a tablety. Christiane objevuje mezi experimenty s výše uvedenými drogami první lásku a poprvé překračuje zákon. Jakékoliv přiblížení k matce mizí v jejích očích při stále častějších návštěvách přítele, který si sympatie mladé dívky nezíská ani LPčkem Bowieho, který zrovna v Berlíně vystupuje. Spolu s živým vystoupením této legendy ochutnává všemi svými vztahy, včetně nové lásky, zklamaná Christiane „H“ a rozjíždí se kolotoč, ze kterého již není tak lehké vystoupit. Snímek za doprovodu vynikajících hereckých výkonů nabírá na obrátkách a společně s první jehlou nastupuje první prostituce, která je sakra přesvědčivě natočena a začíná nepříjemné mrazení, které diváka opustí až pár dní po závěrečných titulcích. Prostituci střídá odumírání členů party, děsivé odvykačky i vášnivé milostné vzplanutí mladého páru, který odolává absťákům i vědomí, že jejich mladá těla nepatří už zdaleka pouze jim. Jak celý příběh ze špinavé stanice ZOO končí, ví nejspíš každý. Místy tvůrci ani nemuseli tlačit moc na pilu a pod jejich taktovkou vznikly sekvence, které slabším náturám s přehledem hejbnou žaludkem či přivodí menší pofilmovou depku. Každopádně se jedná o opravdu skvělý film, který i přes svou delší stopáž neobsahuje hluchá místa a vskutku vybočuje v dobrém slova smyslu z ranku drugs movie. Za mě jasný plný počet. ()
Chtěl-li by někdo vidět místa dětí ze stanice ZOO, jak vypadají dnes (2012), prosím zde: http://wilbur.rajce.idnes.cz/Wir_Kinder_vom_Bahnhof_ZOO_2012_My_deti_ze_stanice_ZOO_2012/ ()
Knížka byla samozřejmě mnohem lepší, ale jen málokdy se film knižní předloze, alespoň trochu vyrovná. ()
Podobné filmy mě vždycky dokážou šokovat svojí přesvědčivostí... ()
Jako většinou - četla jsem dřív knížku a film mi přišel o dost věcí ochuzený. ()
Naprosto věrohodné a skvěle zahrané téma problémů dospívání, potřeby zaujmout "za každou cenu", touhy někam patřit... a celé je to hodně smutné. Místy člověk opravdu bytostně cítí ten absťák a beznaděj. Ale přesto nemůžu dát 5*, protože nevěřím, že by tenhle film tak, jako zapůsobil na mě, oslovil i běžnou čtrnáctiletou holku, která by to všechno potřebovala pochopit, aby nedopadla stejně jako "Babsi" a mnoho dalších. Takže "jen" 85%. ()
Knížka je skvělá a hrozná film je jenom hroznej... ()
Tak už to chodí. Rodiče tvrdě pracují, aby se děti měly dobře. A děti se skutečně cítí skvěle, jen to není zapřičiněním rodičů...A tak zatímco děti v té "zlé" západní části Německa krátily své životy heroinem, československé děti experimentovaly s Kodeinem a opavská Galena byla slavným leč tajným exportérem kvalitního LSD na Západ, aby způsobila nestabilitu tamních politických systémů... Velice se mi líbily herecké výkony mladých herců a těším se na konfrontaci s knihou. ()
Prostě drsnej německej film, jeden z nejlepších německejch filmů. Hnus, drogy, mrd a socky a fetky a drogy a hnus. Je to prostě drsný a už jenom to mi stačí, že to je takovej dobrej hnus... ()
„Jenom jednou.“ „To říkají všichni.“ „Umím se kontrolovat.“ Aneb láska umí být nejen slepá, ale i šílená. A výsledek? „Chci na tom být stejně jako ty.“ Kdo chce kam... ()
Fuj, špinavo som sa z tohto cítil už od úvodných tituliek a ono tento pocit stále gradoval až po tie záverečné. Aj napriek tomu, že som to považoval za nemožné. Dokonalá nechutnosť a myslím, že sa na chvíľu budem vyhýbať všetkému, čo je z nemecka, čo je o narkomanoch, či prostitútoch. Brr. Samozrejme za výkon (ne)herečky Natji uznanlivo smekám klobúk, rovnež za zmaskovanie všetkých tých tragédov a malé plus za Bowieho. ()
Na filmy podle knižní předlohy, kterou jsem četl, koukám proto, abych si v případě, že se jí adaptace drží, mohl příběh ještě jednou připomenout. Samosebou je knížka lepší v tom, že si všechny reálie vytváříte podle vlastní fantazie a pak se ve filmu divíte, jak moc daleko jste byli od představy tvůrců či jak jste se naopak téměř shodli. Jediná kniha, kterou jsem kdy o drogách přelouskal, toto věrné zpracování ve stejně ponurém filmu má a za to mu náleží velký palec nahoru. Průběh je oproti knižnímu titulu plytký, ale některé scény ke konci celého vyprávění musí opravdu znechutit každého. ()
kdo po tomhle filmu nebyl najednou největší posluchač bowieho, je divnej. nicméně knížka je daleko lepší ()
My děti ze stanice Zoo ve verzi pro ty co neradi čtou. Vůbec jsem nevěděl, že film existuje, tak jsem se připravil na to, že to může skončit nehoráznym průserem a dopadlo to tak, že se to snad v rámci možností povedlo. Nicméně by se zase tak moc nestalo, kdybych zůstal v nevědomosti a žil dál s tim, že světlo světa spatřila jen knížka. ()
K plnému hodnoteniu ma priviedlo to, že celková problematika je chrstnutá divákovi do ksichtu priamo, bez akýchkoľvek servítok, cenzúr či odvracaní kamery, z toho práve plynie autentičnosť a dôveryhodnosť podporená tiež príbehom, ktorý sa naozaj stal, čo je aj z filmu cítiť. Pri čítaní knihy som si Berlín aj deti presne takto predstavovala, všetka tá špina, odtiene šedej evokujúce beznádej a depresiu a vidieť tie chodiace tiene so strhanými tvárami, no mala som dosť a asi aj mám na dlhú dobu. Aj keď som mala spočiatku pochybnosti, či si film pozriem, a aj som to celkom dlho odkladala, nakoniec neľutujem, vyplatilo sa. Najlepšie scény boli útek na strechu, a je zaujímavé, že som sa dokázala tak vžiť (aj keď si myslím, že to nemal byť zámer), že SPOIL pri odvykačke som cítila bolesť s nimi, pri krádeži dávky som cítila hnev a pri scéne doma v kúpeľni som cítila neskutočnú úzkosť. Takže zaujímavé, už som len čakala, keď sa mi začnú triasť ruky..Ale nie, nebudem zľahčovať, to som nechcela dosiahnuť, pravda je, že život je príliš krehký a deti veľmi zvedavé. Heroes od D. Bowieho mi znie v hlave ešte teraz. ()
Snad poprvé mi zvuk němčiny nepřipadal rušivý, asi se k tématu nějakým způsobem hodil nebo nevím, ale filmu to neubralo. A teď k samotnému filmu: Protože jsem nečetla knižní předlohu, nemůžu soudit, jestli se jedná o zdařilou adaptaci, každopádně film je to vydařený velmi. Dvojice hlavních hrdinů hraje neskutečně, člověk jim věří všechno, atmosféra filmu - od začátku průběžně houstnoucí - by se na konci dala rozbít už jenom pořádným kladivem a dalším plusem je David Bowie na pozadí. Těch 140 minut uteklo docela rychle, ale myslím si, že si teď dám chvíli s filmy o drogách pokoj. 75% ()
Drogy jsou špatné, pokud o tom někoho nepřesvědčil Requiem za sen, pak ať si pustí tuhle ještě reálnější a špinavější depku. Nejhorší na tom všem je, že takovéhle osudy nejsou vůbec neobvyklé, ba naopak. O tom, jak těžký boj to je, svědčí i fakt, že se autorka knižní předlohy drogové závislosti nikdy úplně nezbavila. Promítání na školách by měla být povinost. Pátou hvězdu za hudební účast genia Bowieho! ()
Reklama