Obsahy(1)
Jeden z atmosférických experimentů japonského režiséra jménem Takashi Itō. Tvůrce využívá jen málo prostředků - prázdnou tělocvičnu, zvláštní hudbu a metodu "průletů". (Estrellita)
Recenzie (6)
Je až neuveriteľné čo dokáže Ito vytvoriť za použitia minima prostriedkov - to platí nielen pre tento ale aj pre iné jeho filmy, obzvlášť tie kde využíva loop. Strhujúce. ()
Estetika totality. Neschopnosť jednoliato uchopiť celok z dôvodu neustáleho chaosu. Chaosu v limitovaných hraniciach jednej veľkej cvičebne na povel. Všetky rozhodujúce dáta sú zarovnané v bielych lístkoch umiestnených v riadkoch na notových stojanoch. dookola. Bez možnosti prekročiť stanovené limity. Maximálnou možnou odmenou je zmrzačenie sa z neustáleho zjašeného pobiehania v štýle permanentného rotovania škrečka v kruhu dokolečka dokola. ()
Báseň o sebereferenčnosti formy, tautologii obrazu a mnohonásobném odrazu zrcadel, která hloubku jen simulují. Vyměňte povrch zrcadla za povrch filmového okénka a máte Takašiho Ita, který bude stále znovu odhalovat neproniknutelnost média i jeho vlastní bezmoc před materialitou prostoru a objektů: divák čerpající slast z opakující se hry média se sebou samým se stává bezmocným zajatcem jeho spektáklu, chycen v nesmyslné (protože nikam nesměřujícím, všechen pohyb v autorově filmech je cirkulární a tudíž bezcílný) rozkoši z vizuální síly obrazu, až do té míry, že zapomíná vidět - vidět, že jeho bezmoc je jen převráceným odrazem bezmoci samotného média (u Ita "kamera" stále znovu naráží do nějakých zdí, aniž by je někdy pronikla jako v "Box", resp. je proniká jen iluzorně, tedy jako v "Mummy's Dream" se jen přemístí na začátek jiné zdi...). Bezmoc média, které nikdy nic neodhalí, nevysvětlí, nepronikne: jediné, co nabízí, je zapomnění na tento holý fakt silou spektáklu a nekonečného odkládání (až do závěrečných titulků) formou... čeho? Formou formy, samozřejmě. Tedy: jistá formální struktura, která měla primát nad obsahem, se sama stává na dalším stupni obsahem pro jinou formu. Což je viditelné zejm. na závěru "Wall". A kdyby Ito nebyl dost chytrý na to, aby se o to nepokoušel (protože pak by přišlo to vystřízlivění), tak by toto stupňování forem mohl vést do nekonečna... ()
Tohle byla hrozná nuda... Být to tak tříminutové, dala bych o hvězdičku víc, atmosféru to mělo. Barvičky ale úplně zbytečné. 45% ()
Blikající záběry velké prázdné tělocvičny, zvětšované a zmenšované, její obrazy v různých barvách a na malých plátnech.(50%) ()
Jak dobře se dá vyblbnout v tělocvičně. :-) Skvělý experimentální film, trochu podobný jako "Atman" od Tošio Macumoty. Jsem celkem rád, že náš svět je pouze 3D. ()
Reklama