Réžia:
Adam ElliotScenár:
Adam ElliotHudba:
Dale CorneliusHrajú:
Toni Collette, Philip Seymour Hoffman, Eric Bana, Barry Humphries, Bethany Whitmore, Christopher Massey, Julie Forsyth, Alf Klimek, Melanie CoombsObsahy(1)
Dvě rozdílné povahy, dva rozdílné osudy a půlka světa spojuje tento animovaný příběh, který vypráví o přátelství dvou zcela odlišných lidí, kteří se znají jen prostřednictvím svých dopisů. Mary Daisy Dinkle, baculaté osmileté holčičky žijící na předměstí australského Melbourne a Maxe Horowitze, velmi obézního čtyřiačtyřicetiletého Žida žijícího v pulsujícím New Yorku, trpícího Aspergerovým syndromem. Film sleduje Maryino dospívání a Maxův přechod ze středního k pozdnímu věku a objevuje mezi nimi silné pouto, které překoná o hodně víc než obvyklé kamarádské vzestupy a pády. Mary a Max nás vedou cestou neobyčejného přátelství, které musí čelit autismu, taxidermii, psychiatrii, alkoholismu, obezitě, kleptománii, sexuálním rozdílům, důvěře, kopulujícím psům, náboženským rozdílům, agorafobii a mnoha dalším životním překvapením. Celovečerní animovaný film MARY A MAX byl poprvé uveden na filmovém festivalu Sundance v roce 2009. Tento film autora a režiséra Adama Elliota produkovala Melanie Coombs a postavičky namluvili Toni Collette (Mary), Philip Seymour Hoffman (Max), Barry Humphries (Vypravěč) a Eric Bana (Damien). (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (938)
Depresivní animovaná komedie, že to nejde dohromady? Mary a Max vám dokazují že jde. Začátek mě bavil hodně, později už trochu děj ztrácí šťávu ale v napětí mě držela zvědavost jak to vlastně může dopadnout. Konec opět dobrý tak že devětaosmdesáti minut s M a M rozhodně nelituji. ()
Pěkný a celkem i dojemný příběh. Vše zachyceno tak jak to chodí v reálu. Podáno zajímavou formou. 70% ()
Nebol som z toho filmu nejaký hotový, čo sa týka príbehu, alebo celkového pocitu, ale plné hodnotenie dávam za originalitu animácie, skvelé hlášky (aj keď som videl dabovanú verziu, tak sa celkom podarila) a hranie sa s predmetmi, prostredím, či nápismi. Určite si tento animák zapamätám a preto má právom 5*... odporúčam! ()
Příběh Mary a Max, je velmi krásně z animovaný pravdivý motiv. Musím, ale říci, že příběh mi až tolik nesedl. Není to až tak špatné... dlouho jsem se rozhodoval mezi 4 nebo 3. Z úcty k závěru... ()
Nic podobného jsem zatím ve filmovém žánru neviděl. Strašně těžko žánrově zařaditelné, neuvěřitelně originální a naprosto skvělé! ()
Tohle je film, který ve vás vyvolá celou řadu různých emocí a uteče vám jako jeden díl seriálu. PS: Moc hezkej konec. PPS: Taky dost smutnej. PPPS: Ok, už žádný spoilery. ()
Dávám 5*, protože je to vipná, milá, zajímavá, místy i hlubší komedie, vizuálně krásně zpracovaná. O tom, že pokud máte v životě i jen jednoho přítele, stačí to k tomu, abyste byli šťastní. Navíc si hlavní hrdinové nic nepíší po e-mailu, takže i špetka nostalgie pro ty, kteří měli ve zvyku psát dopisy. Viděl jsem v anglickém znění a nutno dodat,že taktéž skvělém ()
Neznám žádný předchozí film Adama Elliota, takže nemůžu srovnávat, ale můžu spolehlivě potvrdit, že film o potřebě přátelství, kterou v sobě má každý, i sebesměšněji či sebeodpudivěji působící člověk, mě dokázal tak hluboce dojmout i sametově pohladit zároveň, jak se to už dlouho žádnému filmu nepodařilo. ()
Jednoznačný adept na nejlepší film roku 2009. Všechna bolest a utrpení člověka v 90 minutách plné ironie a sarkasmu. Tleskám perfekcionistikému a uměleckému ztvárnění lidí v nebezpečném světě, kde člověk člověku je vlkem. Největší boj svádí však jedinec sám proti sobě a svým démonům v duši. Silný a smutný příběh lidí zavřených ve svých osobních fóbiích a komplexech. ()
Animované, černo humorné drama, které nemá vizuální stránkou a nestandardním průběhem příběhů daleko k počinům studia Aardman, jen je to všechno stylisticky pokřivenější a barvami méně vřelé. Film je založený na skutečných událostech, ale o jejich míře bych jen spekuloval. Námět nestandardního přátelství funguje v poloze obkroužené černými depresivními mraky mezi nimiž přesto probleskují sluneční paprsky jako známka východiska, dostupného za každé situace. Působivé a dojemné... Jde o teprve druhý australský celovečerní film animovaný metodou stopmotion (od scénáře až po výslednou podobu vznikal snímek celých 5 let), tím prvním byl v roce 2008 film s názvem $9.99. II Scénář: Adam Elliot. Hudba: Dale Cornelius. 90% ()
Více takových animovaných kvalitních příběhů. Animace je místy naprosto skvěle vyladěná. ()
Smutně krásný, podivínský film. Tak by se dalo popsat toto dílko. Můžete si pod tím představit cokoliv, ale vždy se vám to bude aspoň trochu líbit. Už jen kvůli jeho filmovému kouzlu. ()
Musím říct, že jsem od toho čekal víc, tak jsem nakonec docela zklamaný. Nejvíc mi asi vadil styl vyprávění příběhu, kdy postavy skoro s nikým nepromluví slovo a je to jen jednolitý monolog k divákovi. Jinak vizuálně je to naprostá bomba, tenhle styl mi sednul, je to krásně pochmurné s občasnou červenou/oranžovou, ale zároveň jemné, ne jako třeba v Sin City. Povedený je i humor, je zde cítit po celý film nádech cynismu, černého humoru, ale i milého a dojemného.. Nějak se nemohu rozhodnout, kolik vlastně dát hvězd, třeba se mé hodnocení časem ještě změní. ()
Zdaleka to ve mně nezanechalo takovou emocionální stopu jako Harvie Krumpet. Popravdě jsem se trochu těšil, až to skončí. Jinak + za soundtrack. ()
Já jen nevím, jestli by se to všem tak líbilo, kdyby místo nádherně animovaných postaviček ve filmu opravdu účinkoval starý plešatý retardovaný tlusťoch a Ošklivka Betty na australský způsob. ()
Tak kouzelně depresivní, že nelze odolat. Mary a Max ukazuje, jak z všednosti vytvořit poezii. Nádhera. ()
"Svoje slabiny si nevyberáme a musíme s nimi žiť. Priateľov si našťastie vyberáme." Nezvyčajný príbeh dvoch nezvyčajných ľudí o PRIATEĽSTVE. A o akceptovaní samého seba bez príkras. Vtipný a zároveň smutný až tragický. Sivo-hnedý s dobrými nápadmi. "...Keď taxikár cúva, musí Vám vodič vrátiť časť z ceny? " =D Ďakujem kamarátke, ktorá mi tento príbeh sprostredkovala. ()
Film krásně vykresluje přátelství mezi Mary a Maxem a také touhu Mary zbavit svět psychických poruch, což je nemožné a přivedlo ji to na scestí. Další pravdou je to, že rodinu si opravdu vybrat nemůžeme, ale přátelé ano. Poprvé jsem tento film viděla společně s rodiči autistických dětí. Film mě nadchnul, ať už provedením postaviček, vtipností a konfrontací se samotnou realitou. Vlastně jsme se všichni, jak já tak i rodiče u samého filmu hrozně nasmáli. Tak je to i ve skutečnosti, některé situace s lidmi majícími poruchu autistického spektra působí opravdu komicky, jenže po hlubším zamyšlení to vůbec komické není. Pro představu, kdyby vám někdo přinesl domů židli, protože špatně pochopil větu: ,, Přijměte židli.“ Komické to je pouze jednou. Jenže autista by vám tu židli domů přinesl pokaždé, když by se dostal do stejné situace. To samé je i u Mary, situace působí komicky, ale neměla to v životě lehké, mít matku alkoholičku a otce, který je uzavřený do vlastního světa a nezajímá se o ni. Prostě film je opravdu geniálně zpracovaný. Jen jednu menší výtku bych měla k časové linii. Některé situace neodpovídají z časového hlediska, třeba kohoutek, kterému je tak 20 let. ()
Je to tak zvláštní pocit, přiblble se uculovat u filmu, který s veškerou noblesou svému obecenstvu ukazuje, jak celý život vlastně stojí za hovno. Roztomilé a strašně ošklivé figurky z plastelíny, postupně odkrývají jeden druhému příběh svých posraných životů. Je to milé, krásné, pravdivé a hlavně zábavné. ()
Reklama